‎UN SERIAL NETFLIX
‎WILHELM: EȘTI BINE?
‎NU CRED CĂ HENRY O SĂ SPUNĂ CEVA.
‎Henry i-a văzut în pat. El era dezbrăcat.
‎Prințul și Felice? Dar ea era cu August.
‎Nu spun că umblă după bani, ‎dar se combină numai cu aristocrați.
‎Trecem la Simon.
‎Nimeni nu poate nega ceea ce am fost
‎E rândul vocilor alto.
‎Îmi voi aminti de voi tot restul vieții…
‎Mulțumesc. Directoarea vă va asculta ‎la balul de Sf. Valentin
‎și va decide dacă vom cânta la aniversare ‎versiunea asta sau cea originală.
‎Nu uitați că…
‎AUGUST: E RÂNDUL TĂU.
‎SARA: RÂNDUL MEU LA CE?
‎BUNĂ! CE VREI SĂ-ȚI TRIMIT?
‎- Toată lumea știe! ‎- Nu-i adevărat!
‎Ba da. I-am observat ‎vorbind și privindu-se!
‎Lumea se plictisește. ‎Când se va întâmpla altceva, vor uita.
‎Cui îi pasă dacă știe lumea? Ce contează?
‎Nici vouă nu vă place ‎când sunteți bârfite, nu?
‎- Ce? ‎- Eu și Stella ne-am sărutat la petreceri.
‎Cineva a răspândit zvonul ‎că suntem dispuse să facem sex în trei.
‎Pe voi v-a deranjat asta. Mie nu-mi păsa.
‎- Ați fost un cuplu? ‎- Nu.
‎Când ești beată, ‎te săruți cu cea bună prietenă.
‎- Eu n-am făcut asta. ‎- Nu? Atunci, e timpul s-o faci.
‎Să știi că Felice ‎sărută doar persoane regale.
‎Poftim? Ce naiba ai?
‎- Rușine! ‎- Iartă-mă!
‎Sunt foarte sensibilă.
‎Ce se petrece aici?
‎- Sunt pentru Sf. Valentin. ‎- Valentine's Day?
‎Aia e o sărbătoare americană de rahat,
‎pe care suedezii au adoptat-o în anii '50.
‎Nu e același lucru.
‎Asta e o veche tradiție de la Hillerska.
‎A început cu oameni ‎care-și scriau scrisori de dragoste.
‎Apoi poezii. Pentru secolul al XVIII-lea, ‎era ceva ieșit din comun.
‎Mama spune că e cea mai tare petrecere ‎din tot anul.
‎- Petrecere? ‎- Nu ți-a spus Felice?
‎Ce fel de petrecere?
‎În timpul săptămânii, ‎băieții le scriu scrisori de dragoste
‎fetelor de care sunt interesați.
‎- Iar după aceea… ‎- Sigur, numai băieții pot scrie scrisori.
‎Scuze, nu e vina noastră ‎că erau misogini în secolul al XVIII-lea.
‎Acum putem trimite scrisori oricui dorim, ‎sub protecția anonimatului.
‎Dar unii trimit scrisori tuturor.
‎Totul se sfârșește cu un bal mascat.
‎Dacă-ți găsești admiratorul secret, ‎mergeți împreună la bal.
‎Purtăm rochii și peruci din acea vreme.
‎E ciudat. O să arătăm ca Maria Antoaneta.
‎- E distractiv. ‎- Dar ea a fost decapitată.
‎Doamne… Puteți să nu mai fiți negativiste?
‎- Nu vă înțeleg. ‎- Și ce anume scrii?
‎Cui vrei să scrii?
‎Nu mă gândeam la cineva anume.
‎Uite cum stă treaba.
‎Dacă vrei să atragi atenția cuiva, ‎trimite o poză nud.
‎- Ce? Cum fac asta? ‎- Cum trimiți un nud?
‎- Îți scoți toate hainele… ‎- Glumește, n-o asculta!
‎Dă cele mai proaste sfaturi. ‎Nu trimite poze nud.
‎Trebuie să-ți crești șansele. ‎Nu poți paria totul pe o singură fată.
‎Dacă spune nu, n-ai un plan de rezervă.
‎Fetelor le place concurența. ‎Le face să te placă și mai mult.
‎- Da, văd că la tine funcționează… ‎- Funcționează, să știi.
‎Mai are cineva de aici ‎ceva de împărtășit cu noi?
‎N-aveți să vă luați ‎nicio piatră de pe inimă?
‎Nu? Bine.
‎Dacă persoana respectivă ‎nu vrea să se ridice,
‎n-am de ales.
‎Să vorbească Wille!
‎Încetați!
‎Să vorbească Wille!
‎Încetați!
‎Terminați!
‎Ce tradiție mai e și asta? ‎Chiar toți gândiți la fel?
‎- Putem să ne respectăm intimitatea! ‎- N-a fost nimeni ieri în camera ta?
‎La asta mă refeream. Nu e treaba voastră.
‎Avem un martor ocular.
‎Felice a venit să vadă un film.
‎Ce film?
‎- Sună plăcut. ‎- Nu s-a întâmplat nimic.
‎Nu? Bine.
‎Nu, nu… Am înțeles.
‎Dar ca să clarificăm lucrurile…
‎Vrei să spui că Henry…
‎nu a intrat aseară în camera ta ‎și nu v-a văzut sărutându-vă în pat?
‎Deci e calomnie?
‎Stă acolo și ne minte în față.
‎E în regulă, Wille.
‎Nu e frumos să minți.
‎Toți suntem egali
‎Dar nu oricine poate juca jocul
‎Noi suntem băieții de la Forest Ridge
‎Și nu e loc aici pentru altcineva
‎Toți suntem egali
‎- Dar nu oricine poate juca jocul ‎- Stați!
‎Stați așa! Încetați!
‎Noi suntem băieții de la Forest Ridge
‎Și nu e loc aici pentru altcineva…
‎SIMON: VREI SĂ FACEM CEVA ÎMPREUNĂ?
‎Mă întorc imediat.
‎Ce faci miercuri seară?
‎Stau cu tine.
‎Știu că sună penibil, ‎dar la școală e un bal.
‎Un bal?
‎Ai vrea să mergi cu mine?
‎Vrei să mă prezinți oamenilor?
‎- Nici măcar nu merg la școala aia. ‎- Nu contează. E un bal mascat.
‎Petrecerile și balurile de la Hillerska ‎nu sunt genul meu.
‎Atunci, lasă…
‎Am putea să mergem la mine acasă.
‎Doar noi doi.
‎Ne uităm la un film. ‎Și nu te mai duci la bal.
‎- Nu pot. ‎- De ce?
‎- O să cânte corul. ‎- Dar poți veni după aceea.
‎- Poate. ‎- Poate?
‎- Da. ‎- Cum adică?
‎Vrei să faci asta.
‎- Ce? ‎- Ce?
‎Aici îți dai întâlnire cu toți?
‎Doar cei care-mi plac mult.
‎Ultimul care ajunge e un rahat.
‎Bine.
‎Nu!
‎- Ce faci? ‎- Mă duc la duș.
‎Trebuie doar să…
‎Ai vorbit cu mama ta despre Rousseau?
‎N-am avut ocazia. ‎Am avut alte lucruri pe cap.
‎Spune-i doar că nu vrei să-l vinzi lor.
‎Știi cum e mama. ‎Vreau să-i spun când e într-o pasă bună.
‎Dar pot să-i spun mâine.
‎Totul o să fie bine, îți promit.
‎Bine! Frumos!
‎Credeam că au plecat toți.
‎Mi-ar fi plăcut să-mi spui dinainte ‎de faza cu Felice.
‎A fost drăguț să aflu la masă.
‎Simon, știu că ți-e greu. ‎Dar ești și ipocrit.
‎Nu eu sunt cel cu un iubit secret.
‎Spui că nu e nimic serios, ‎dar îl săruți de față cu mine.
‎Cum crezi că mă simt?
‎Sunteți un cuplu?
‎Măcar el recunoaște public că mă place.
‎Mă prezintă amicilor, îi place cum cânt…
‎Și mie îmi place!
‎- Mă acceptă așa cum sunt. ‎- Și eu n-o fac?
‎Tu ești cel care nu accepți rolul meu, ‎familia mea!
‎Poate că nu pot s-o fac.
‎Rahat!
‎Madison, Madison, îmi faci inima ‎Să tresalte ca un fluturaș de badminton
‎E o crimă că vreau să fii a mea?
‎Pentru că ești bună de tot
‎- Doamne, ce patetic! ‎- E îngrozitor!
‎Mă târăsc în genunchi, știi bine…
‎- Dacă vii la bal cu mine! ‎- Dacă vii la bal cu mine!
‎- Sigur e Albin. ‎- Nu, e Jonte!
‎Bună!
‎- Bună! ‎- Putem vorbi un pic?
‎- Acum? ‎- Da.
‎Sigur.
‎O altă teorie… ‎Asta e mai greu de descifrat.
‎- Unde se duc? ‎- Ce se întâmplă acolo?
‎Nu știu ce s-a întâmplat.
‎Nici eu.
‎Cred că…
‎Când i-am văzut pe Simon și Marcus, ‎după cursă, totul părea atât de real.
‎Chiar își vede de viață.
‎- Adineauri, mi-a spus că sunt un cuplu. ‎- Tu vorbești serios?
‎Pe bune, omule?
‎Mă bârfește toată școala. Spun că încerc ‎să mă mărit cu cineva din familia regală.
‎Și tu ai făcut-o ‎ca să-l faci gelos pe Simon?
‎- Știi cât de egoist ești? ‎- Felice, nu asta a fost intenția mea.
‎Am vrut să văd dacă e ‎ca atunci când sunt cu Simon.
‎Crezi că asta mă face să mă simt mai bine?
‎Am fost îndrăgostită de tine ‎foarte multă vreme.
‎Și tu știai asta.
‎La naiba, a fost…
‎foarte urât din partea mea.
‎Da.
‎Te plac atât de mult.
‎Mi-ai fost o prietenă foarte bună.
‎Poți să mă ierți?
‎Ei bine, nici eu nu pot spune ‎că te-am oprit.
‎Și eu te plac foarte mult… ca prieten.
‎- O îmbrățișare? ‎- Sigur, vino încoace!
‎- Vrei să mergi la bal cu mine? ‎- Poftim?
‎Dacă îți spun tot felul de prostii, ‎poate se calmează dacă ne văd împreună.
‎Aiurea, vor bârfi și mai mult! ‎Ei știu că am fost îndrăgostită de tine.
‎Sinceră să fiu, ‎cred că o parte din mine te iubea…
‎pentru că ești prinț.
‎Poți să-i spui și lui Simon?
‎Că e un lucru bun.
‎Faptul că nu sunteți împreună ‎nu înseamnă că nu mai ai șanse.
‎Ba cred că asta înseamnă.
‎Nu mai îmi fac speranțe.
‎Sufăr prea mult. Simt că o să mor.
‎Trebuie să-l las în pace.
‎Nu pricep deloc. ‎Câte versuri are un sonet?
‎Sonet? Vrei să scrii un sonet? ‎O să te faci de râs.
‎Trimite o poză cu scula ta. ‎Măcar știi de ce te refuză.
‎- Drăguț din partea ta că le-ai spus. ‎- Ce?
‎N-am spus nimănui, cu excepția lui Valter.
‎El le-a spus celorlalți. ‎Eu nu am scos o vorbă.
‎Dar tu ești cel care i-a spus.
‎Cred că mi-a ieșit ceva.
‎Se numește ‎Fulgul meu de zăpadă‎.
‎Radiezi și strălucești…
‎Ești bine?
‎De ce n-aș fi bine?
‎Nu știu, pari foarte tensionat.
‎Vreau să nu se mai holbeze lumea la mine ‎când intru undeva.
‎Am înțeles. ‎Poate n-ar trebui să mai vii aici.
‎- Dacă aș începe să ies cu cineva… ‎- Da?
‎Cum… Adică…
‎Singura iubită serioasă a lui Erik ‎a fost fiica unei prietene a mamei.
‎E ușor să fii discret ‎într-un cerc restrâns…
‎Wille, gândești prea mult. ‎Nu te mai complica.
‎- Ce faci în vacanța de Paști? ‎- De ce?
‎O să vii la Verbier.
‎Avem o casă acolo. ‎Schiem, dăm o petrecere…
‎Cum îți plac? Tinerei? Păroși?
‎Asiatici? Hispanici?
‎Nisse, nu cred că mamei i-ar plăcea ‎dacă s-ar afla.
‎Nu, dar vom fi discreți. ‎Nici măcar nu știai că sunt gay.
‎Așa e.
‎- Vincent și August știu? ‎- Habar n-am.
‎Eu cred că știu, ‎dar nu vorbim despre asta.
‎Nu face atâta caz de asta. Arată-mi mie ‎un director executiv gay declarat.
‎N-ai să vezi așa ceva. ‎Te asigur că nu voi fi primul.
‎Am înțeles.
‎Pot să te întreb ceva?
‎Despre Simon.
‎Chiar credea că vei recunoaște ‎că apari în filmare?
‎Ei bine…
‎I-am spus că nu voi da o declarație.
‎Iar după aceea, am făcut asta.
‎Simte că nu poate avea încredere în mine.
‎Pentru el, nu e o problemă. ‎El e Simon… un necunoscut.
‎Dar tu ai ține prima pagină ‎în presa din întreaga lume.
‎E cam mult să-i ceri asta ‎cuiva cu care ai ieșit o lună.
‎- El nu vede așa lucrurile. ‎- Nu.
‎De asta, trebuie să umbli cu cineva ‎care e mai… de nivelul tău.
‎Unul dintre noi.
‎Ce zici? Verbier.
‎- Sunt așa de obosită. ‎- Și eu.
‎Nu înțeleg cum poate fi așa o pacoste.
‎Nu pot să merg la engleză fără o cafea.
‎Bine.
‎Dumnezeule!
‎- Frumos! ‎- Ce e aia?
‎- Sper că e mai bună decât a mea. ‎- E o poezie întreagă! Așa…
‎Îți șoptesc numele în noapte ‎Și ți-l strig în plină zi
‎Deasupra orașului răsună ‎Pretutindeni lumea să-l audă
‎Dar tu dormi atât de adânc noaptea ‎Orbită de alte lucruri în fiecare zi
‎Numele rostit de gura mea ‎Nu ajunge defel la tine
‎În liniștea ce se așterne între noi ‎Zace iubirea nerostită
‎Frumos, nu-i așa?
‎Felice a primit zece mesaje cu aluzii…
‎AUGUST: PRIVEȘTE ÎN SUS.
‎- Nu-mi imaginez vreun băiat scriind așa. ‎- Nu-i așa? Oare e Valter?
‎AUGUST: CÂND AI PAUZĂ?
‎- Sau poate Henry? ‎- Dacă e individul ăla de la Hultsgren?
‎Nu! Dacă e el, mă sinucid!
‎Trebuie să-l găsesc și să mergem la bal.
‎AUGUST: ELIBEREAZĂ-TE!
‎- La naiba cu toți băieții! ‎- Doar nu crezi asta.
‎Ba da!
‎- La naiba cu patriarhatul! ‎- Doamne, ce rușine mi-e!
‎- Nu putem merge împreună? ‎- Ba da.
‎Da, de acord.
‎Putem merge împreună, dacă… ‎Dacă e cineva care nu-mi place.
‎AUGUST: GRĂBEȘTE-TE!
‎De data asta, n-ai puțit a cal.
‎E al meu.
‎Alo, Jan-Olof?
‎August, trebuie să discutăm ‎planurile tale de viitor.
‎Bineînțeles.
‎Toamna asta, trebuie să începi ‎pregătirea militară.
‎Curtea va trimite o propunere ‎pentru următorii zece ani.
‎- Avem nevoie de… ‎- Zece… Zece ani?
‎Vrem acces la conturile ‎de pe rețelele de socializare.
‎Trimite-mi parolele tale. Echipa de presă ‎va elimina tot ce e problematic.
‎- Desigur. Le trimit acum? ‎- Da, acum.
‎Ar trebui să știm ceva în mod special?
‎Cum ar fi?
‎Voi fi direct. Ai lăsat vreo fată gravidă?
‎Ai vreo boală venerică?
‎- E ceva ce trebuie să știm? ‎- Nu.
‎Bine. Fumezi, bei, te droghezi? ‎E important să fii sincer cu mine.
‎- August? ‎- Nimic din astea.
‎Am grijă de sănătatea mea, ‎mă antrenez mult, așa că…
‎În regulă. Și vreau să-mi confirmi ‎dacă ești heterosexual.
‎- Da. ‎- Bine.
‎Numai fete.
‎Atunci, trimite-mi parolele ‎și ne ocupăm noi.
‎Vorbim mai încolo. La revedere!
‎Cine era?
‎Ești bine?
‎De ce iei pastile pentru ADHD, ‎dacă nu ai așa ceva?
‎Nu le iau foarte des. ‎Doar când am foarte multe teme la școală.
‎Sau când trebuie să gestionez o situație.
‎Ca în cazul de față.
‎De ce?
‎Asta rămâne între noi.
‎Eu sunt…
‎locțiitorul lui Wilhelm.
‎Dacă nu-și poate asuma responsabilitățile ‎de prinț moștenitor, le voi prelua eu.
‎Și voi deveni următorul rege al Suediei.
‎Vai!
‎Exact. Vai!
‎Deci ăsta e motivul. ‎O să mă las de pastile la un moment dat.
‎Vrei să mergi la bal cu mine?
‎- Da. ‎- Da?
‎Dar dacă mergem împreună, vor afla toți.
‎Și ce dacă?
‎Vor afla că te plac.
‎Ce contează ce crede lumea?
‎- Bine. ‎- Bine?
‎- Da, bine. ‎- În regulă!
‎Doamne, ce nebunie!
‎- Da, dar uită-te aici! ‎- Îmi place cea turcoaz.
‎Sunt atât de multe culori peste tot.
‎O să fie foarte frumos.
‎Ai dreptate.
‎Doamne, ce drăguță e!
‎- Ai văzut peruca lui Wille? ‎- Nu.
‎- E genială. ‎- Tu și Wille ieșiți împreună?
‎Ce? Nu, nici vorbă!
‎Suntem doar prieteni.
‎- Bine. ‎- Și slavă Domnului că e așa!
‎Pare o bătaie de cap ‎să fii cuplată cu cineva regal.
‎Da, clar.
‎Cât mă bucur că nu mai sunt ‎îndrăgostită de Wille!
‎M-am săturat de băieți.
‎Creează numai probleme și drame.
‎Cel puțin, dacă ieși cu ei.
‎În plus…
‎Eu și Wille ne înțelegem mai bine ‎ca prieteni.
‎Dacă el ți-e acum cel mai bun prieten, ‎să-mi spui, ca să știu.
‎Sara… Poți avea mai mulți prieteni ‎foarte buni și alți prieteni.
‎Dar e adevărat că m-a invitat ‎să merg la bal cu el.
‎- Serios? ‎- Dar eu vreau să merg cu tine.
‎- Cu mine? ‎- Am petrecut prea mult timp cu Wille.
‎Noi, fetele, trebuie să rămânem unite.
‎Băieții vin și pleacă.
‎Alteță, vreți să beți ceva cu mine?
‎- Haide odată! ‎- Am găsit-o!
‎Gata, am terminat.
‎Asta e.
‎Numai mofturi pe capul tău!
‎Fredrika, n-a recunoscut nimeni ‎că a scris poemul?
‎Nu, nimeni! Nu înțeleg.
‎Asta e și ideea, nu? ‎Altfel, de ce ai face așa ceva?
‎Scuze!
‎Nu știu ce să fac, Nu pot să port aia.
‎- De ce? ‎- Nu mă simt eu însămi.
‎- Nu ăsta era scopul? ‎- Eu cred că e foarte frumoasă.
‎Nu e vorba că nu e frumoasă. ‎Nu asta e problema.
‎Dar nu mă simt bine în ea.
‎O să fie ciudat. ‎Toți vor fi îmbrăcați așa.
‎Am eu o soluție. Uite…
‎- Îmi place că ești descurcăreață. ‎- Mulțumesc.
‎E frumos că mergem împreună.
‎AUGUST: CÂND VII?
‎SARA: NU PUTEM MERGE ÎMPREUNĂ.
‎MĂ DUC CU FETELE. ÎMI PARE RĂU.
‎Mamă, ți-am spus, nu vreau să mă duc.
‎Cânt abia la ora zece.
‎M-am gândit că, dacă întreabă cineva, ‎sunt costumat în chelner.
‎Spuneai că nu-ți plac balurile.
‎Aș face orice pentru tine.
‎N-ar trebui să-ți pui costumul?
‎Da… Sau nu.
‎Când cântă corul, suntem în uniformă.
‎Drăguț din partea ta că ai venit.
‎Îmi face plăcere.
‎N-am știut că ai animale.
‎Cum se numesc?
‎Nu le-am dat nume.
‎Doamne, e atât de tare!
‎Glumesc. Gata, gata…
‎- La naiba! ‎- Ce tare ai făcut-o!
‎Chiar voiam ceva foarte tare.
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎- Arăți așa de bine! ‎- Îți fur asta.
‎- Ce melodie! ‎- Scuze!
‎O ador!
‎- Stella… ‎- Da?
‎Tu i-ai scris poezia lui Fredrika?
‎Poftim?
‎Mă gândeam la felul în care vă purtați ‎și vă uitați una la alta.
‎Nu poți să spui absolut nimănui.
‎Nu… Numai că nu înțeleg.
‎De ce nu-i spui?
‎Pentru că suntem prietene din copilărie.
‎E cea mai importantă persoană ‎din viața mea.
‎Poate simte la fel.
‎Chiar dacă e așa,
‎mai avem doi ani de stat aici ‎și împărțim aceeași cameră și același pat.
‎Dacă… Dacă ne despărțim?
‎Vino încoace! Vino!
‎Prefer s-o iubesc în secret, ‎decât să fiu fosta pe care o urăște.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Ce?
‎- Balul ăsta e prea extravagant. ‎- Ce?
‎- E extravagant la culme. ‎- Da, așa e la Hillerska.
‎Noroc!
‎- Hai să dansăm! ‎- Bine…
‎Wille!
‎- Ești în regulă? ‎- Ce?
‎Ești în regulă?
‎Trebuie să fiu.
‎Trebuie să stau jos. Mi-e foarte cald.
‎- Haide… ‎- Tu poți să dansezi.
‎- Când trebuie să cânți? ‎- La ora zece.
‎Și după aceea plecăm?
‎Mă gândeam…
‎Poți să dormi la mine. ‎Dacă vrei, bineînțeles.
‎Bine.
‎Da?
‎Felice și Wille…
‎Complicat, nu?
‎- Tu și Wille sunteți prieteni? ‎- Da.
‎El a decis să dea vina pe tine ‎pentru povestea cu drogurile.
‎- De ce ar face asta? ‎- Cred că voia să-l protejeze pe Simon.
‎Te-a considerat o țintă sigură. ‎Numai eu am votat împotrivă.
‎Ar trebui să-ți reevaluezi prieteniile.
‎Înțelegi?
‎Îți plac astea?
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Alteța Voastră… ‎- Spune-mi Wille. E în regulă.
‎Deșteaptă mișcare ‎să te costumezi în chelner.
‎Peruca asta e foarte grea.
‎- Nu prea e stilul meu. ‎- Ce anume? Pantalonii bufanți și eșarfa?
‎Nu e stilul tău?
‎Nu prea.
‎- Cum merge la poligonul de tir? ‎- Bine.
‎Deși iarna vin mai puțini să tragă.
‎Ar trebui să mai vii pe acolo.
‎Sigur. Nu vrei să vii și tu?
‎Nu-mi place.
‎Poți să-mi dai o lingură?
‎Veniți mai târziu la petrecerea noastră.
‎Sigur.
‎Bun. Atunci, ne vedem mai târziu.
‎Ne vedem acolo.
‎Pare foarte de treabă.
‎Când a venit la poligon cu Felice, ‎părea foarte îngâmfat.
‎Mă duc la toaletă.
‎Ce-a fost asta?
‎Ce anume?
‎Mi s-a părut cam… ciudat.
‎Am fost drăguț.
‎Am înțeles.
‎Nu mă mai iubești. O să te las în pace.
‎Iubitul tău pare simpatic.
‎Mulțumesc.
‎Ce s-a întâmplat?
‎- Mă duc la… ‎- Bine.
‎August!
‎Ce e?
‎Îmi pare rău.
‎Deci a fost doar sex?
‎- Ce? ‎- Asta-i tot?
‎- Nu. ‎- Am crezut că tu…
‎Am crezut că mă placi cu adevărat.
‎- Și mă simt… ‎- Te plac.
‎- Bine… ‎- Da.
‎Atunci, care e problema?
‎Dacă află Felice, o să mă urască.
‎După ce s-a întâmplat cu Simon și Wilhelm, ‎nu-mi pot imagina…
‎Eu nu sunt Wilhelm, bine?
‎Nu sunt ca el.
‎- Ai emoții? ‎- În legătură cu ce?
‎Cu cântatul.
‎Nu.
‎Poate că am ceva emoții.
‎- Trebuie să verific ceva cu corul. ‎- Bine.
‎Unde e Simon?
‎L-ați văzut pe Simon?
‎Wille!
‎Încerc să merg mai departe.
‎Am observat.
‎Totul a mers aiurea între noi doi.
‎Știu.
‎Simon!
‎Corul…
‎Simon!
‎Încep să cânte.
‎- Unde ai fost? ‎- Să iau puțin aer.
‎Haide!
‎Începem!
‎Unu, doi…
‎Au trecut atâtea zile ‎În ani s-au transformat
‎Se spune că rănile trec odată cu timpul
‎Am fost rănit, m-am pierdut…
‎M-am pierdut, înainte să-mi găsesc calea
‎Ce am avut și ce am fost
‎Nu pot uita lucrurile bune împărtășite
‎Mă vei întreba ce mi-a rămas din asta…
‎Amintirile nu vor dispărea niciodată
‎Am fost puși la încercare ‎Am fost nevoiți să luptăm
‎Dar nimeni nu poate nega ceea ce am fost
‎La final, o vom lua fiecare pe drumul lui
‎Dar îmi voi aminti de voi ‎Tot restul vieții
‎Ce am avut și ce am fost
‎Nu pot uita lucrurile bune împărtășite
‎Răspunsul la orice întrebare-ar fi
‎E că Hillerska va dăinui
‎Bravo!
‎Subtitrarea: Cristian Pavel