‎UN SERIAL NETFLIX
‎Acum te duci acolo?
‎Mă ia mama la ora zece.
‎- Nu poți rămâne? Ne luăm liber azi. ‎- Am ceva de făcut mai întâi.
‎Trebuie să mă ocup de niște lucruri.
‎Te sun după ce vorbesc cu poliția.
‎Da?
‎Bună, Jan-Olof!
‎- ‎August? ‎- Da.
‎Ei bine… a intervenit o mică problemă.
‎E urgent? Tocmai decolam de la Bruxelles.
‎- E doar o mică încurcătură… ‎- ‎August…
‎Ne așteptăm din partea ta ‎să nu ne creezi probleme.
‎Pentru că acum reprezinți Curtea Regală.
‎A fost o prostie din partea mea să sun. ‎Pot să… Pot să rezolv asta și singur.
‎E o problemă minoră.
‎Iartă-mă că am sunat.
‎Da! E deschis!
‎Bună dimineața! ‎E ora 7:15 și afară sunt 12 grade.
‎Mulțumesc, Alexander.
‎Mulțumesc.
‎Auzi…
‎Intră un pic.
‎Bine.
‎ASUMĂ-ȚI MOȘTENIREA ‎PE CARE AI PRIMIT-O.
‎Maiestatea Voastră!
‎Maiestate…
‎Maiestatea Voastră!
‎Draga mea mamă…
‎E o onoare să vorbesc azi în fața voastră.
‎Nu numai ca prinț moștenitor…
‎dar… dar și în calitate de…
‎Ce naiba?
‎AUGUST: TREBUIE SĂ DISCUTĂM. ‎VINO LA PALAT.
‎WILHELM: NU VREAU SĂ VORBESC CU TINE.
‎AUGUST: TREBUIE SĂ AUZI ASTA. ‎E VORBA DE SIMON.
‎Salut!
‎Bună!
‎Nu răspunzi de câteva zile.
‎S-au întâmplat atât de multe…
‎Te rog, putem vorbi?
‎În regulă. Vorbește.
‎Chiar te plac. Mult.
‎- Ești un om extraordinar… ‎- Minunat și perfect.
‎Dar nu e de ajuns.
‎- Nu în comparație cu un prinț. ‎- Nu e vorba de Wille.
‎Nu?
‎Nu s-a întâmplat nimic între voi?
‎De asta m-ai lăsat baltă la bal. ‎Am venit acolo doar de dragul tău.
‎- Pentru ce? Ca să-l faci gelos? ‎- Nu, nu ăsta a fost motivul.
‎Am încercat să-ți spun că nu sunt pregătit ‎pentru ceva serios, dar n-ai ascultat.
‎E vina mea că mă tratezi ca pe un rahat?
‎Nu.
‎Pur și simplu, s-a întâmplat.
‎Îmi pare rău.
‎„Pur și simplu, s-a întâmplat”?
‎Se întâmplă lucruri, ‎dar tu n-ai nicio vină.
‎Știi care e problema ta?
‎Te consideri o victimă ‎în mijlocul bogătanilor ălora.
‎Spui că nu-ți place drama, ‎dar exact asta te atrage.
‎Pleacă!
‎Du-te!
‎FRATELE E FRATE PÂNĂ LA MOARTE
‎Ce dorești?
‎Salut!
‎Am făcut un lucru ‎pe care-l consideri de neiertat.
‎Și…
‎am acceptat că mă vei urî ‎tot restul vieții tale.
‎Dar Erik nu l-ar fi lăsat ‎să meargă la poliție.
‎În clipa asta, e și responsabilitatea mea ‎să protejez familia regală.
‎Nu e cam târziu pentru asta?
‎Dacă Simon va depune plângere, ‎am decis că Alexander își va asuma vina.
‎Poftim?
‎Avem dovada că tu ai făcut-o.
‎Da, aveți dovada că s-a filmat ‎cu telefonul meu.
‎Dar eu eram amețit de băutură.
‎Eram atât de beat, ‎încât mi-am uitat telefonul la palat.
‎Alexander, cumsecade cum îl știm, ‎a luat telefonul să mi-l aducă la cămin.
‎În încercarea de a intra, ‎a bătut la toate ferestrele.
‎Până când a ajuns la camera ta.
‎Te-a văzut făcând sex cu cineva.
‎A început să filmeze, ‎mai mult de distracție,
‎până când și-a dat seama cu cine erai.
‎De ce faci asta? Îl urăști pe August.
‎Știu că tu ai dat vina pe mine ‎în povestea cu drogurile.
‎Apoi, te-ai prefăcut că-mi ești prieten.
‎Nu te poți pune cu mine.
‎Nu sunt atât de prost.
‎O să mergi la închisoare în locul lui?
‎Am vorbit deja cu avocatul meu.
‎Dacă va fi o condamnare, ‎ceea ce e puțin probabil…
‎Nu se știe cine a făcut publică filmarea.
‎Nu sunt nici martori, nici dovezi.
‎E minor, așa că va primi ‎o sentință blândă.
‎Plus recunoștința Curții Regale, ‎când vor afla ce ai făcut pentru ei.
‎Planul ăsta nemaipomenit pe care ‎l-ați pus voi la cale nu va funcționa.
‎Nu-l va opri să meargă la poliție. ‎Ce e în capul vostru?
‎Păcat.
‎Dacă nu-l poți convinge, ‎e mai bine să se afle totul.
‎„Micke Eriksson.”
‎Nu e greu de ghicit ale cui sunt.
‎Ar fi păcat să fim nevoiți ‎să-l reclamăm pe Simon.
‎Wille, gândește-te bine. ‎Nu s-a mers prea departe cu asta?
‎Totul s-a calmat, ‎după ce ai negat zvonurile.
‎- Nimănui nu-i pasă de filmarea… ‎- Mie… îmi pasă!
‎Vreau să înțelegi ‎ca așa e mai bine pentru tine.
‎Pentru toți. Așa facem cel mai puțin rău.
‎Așa că vorbește cu Simon…
‎până nu e prea târziu.
‎Bine?
‎Da, un alt cal de concurs pentru băiat.
‎Durează prea mult. Haide!
‎- Gata cu mângâiatul? ‎- Da.
‎Foarte bine. Vino încoace!
‎Helena! Bun, ești aici…
‎Haide, intră acolo!
‎- Să mergem… ‎- Vreau să stau până pleacă.
‎Desigur.
‎M-am jucat jocuri sexuale cu păpușile ‎până la 14 ani și ceva.
‎Anul trecut, am fost o vreme cleptomană.
‎Rimelul pe care ți l-am dat de Crăciun ‎era furat.
‎Nu am făcut sex cu trei persoane, ‎ci cu cinci.
‎În clasa a șaptea, ‎am spus că un unchi a murit de cancer,
‎ca să scap de educație fizică.
‎Ce faci?
‎Îmi pare rău că nu ți-am spus adevărul ‎despre Rousseau.
‎Vreau să fiu complet sinceră cu tine.
‎Să nu mai fie secrete.
‎Chiar ai spus ‎că unchiul a murit de cancer?
‎Da.
‎E îngrozitor.
‎Îmi pare rău.
‎N-ai pentru ce să îți ceri scuze.
‎Ba da. Trebuie să-ți spun ceva.
‎Sunt îndrăgostită de August.
‎Ce?
‎Crede-mă, am vrut să-ți spun de mult,
‎dar mi-a fost teamă că o să mă urăști.
‎Iartă-mă, știu că e fostul tău iubit și…
‎E greșit din partea mea.
‎Nu înțelegi. ‎Nu poți fi îndrăgostită de el.
‎Nu-mi pasă că e fostul meu iubit. ‎E cel mai rău om din lume.
‎Nu poți avea încredere în el.
‎SIMON: MAMĂ, AM AJUNS MAI DEVREME. ‎TE AȘTEPT PE DRUMUL ÎNFUNDAT.
‎Stai! Așteaptă!
‎Simon… Ne-a întins o capcană.
‎- Cine? ‎- August.
‎Alexander o să-și asume totul.
‎Dar avem dovezi.
‎Da, că s-a filmat cu telefonul lui August. ‎Dar Alexander spune că era la el.
‎Dacă te duci la poliție, ‎vor dezvălui povestea cu drogurile.
‎- Dar… ‎- Pe sticluțe era numele tatălui tău.
‎De ce a adus vorba de asta?
‎Cineva l-a avertizat. Ai spus cuiva?
‎Nu. Felice știe totul despre filmare, ‎dar nu i-am spus că te duci la poliție.
‎Și ea n-ar vorbi cu August.
‎E Wille.
‎- Bună! ‎- Ai vorbit cu August?
‎- Ce? ‎- August știa că Simon merge la poliție.
‎- L-a făcut pe Alexander să-și asume vina. ‎- Stai puțin…
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Cine naiba i-a spus?
‎August!
‎- L-ai văzut pe August? ‎- Cred că s-a dus la poligon.
‎FELICE: CE SE ÎNTÂMPLĂ? CE A FĂCUT?
‎WILHELM: VINO LA POLIGONUL DE TIR. ‎SĂ TERMINĂM ODATĂ CU ASTA!
‎August!
‎- Am o pușcă, așa că păstrați distanța. ‎- Cine naiba te crezi?
‎Cine ți-a spus?
‎Deci?
‎Ce? Despre ce vorbești?
‎Ai știut că azi mă duc la poliție.
‎La poliție? Nu…
‎Crezi că poți scăpa mereu cu fața curată?
‎Sunt gata să fac totul ‎pentru a proteja familia regală.
‎Ar trebui să iei exemplu.
‎Ce… Ce naiba…
‎Ce naiba e asta?
‎Familia regală se pricepe de minune ‎să ascundă accidentele. Nu-i așa?
‎Eu sunt prințul moștenitor, nu tu.
‎Cine te-a avertizat?
‎Wille!
‎- Ce faci? ‎- E pe cale să mărturisească.
‎Cine a făcut-o?
‎În genunchi!
‎- Așază-te în genunchi! ‎- Lasă arma jos.
‎- Jos! ‎- Ce naiba faceți?
‎Cine te-a avertizat?
‎Spune-mi cine a fost!
‎- Ușurel… ‎- Cine ți-a spus?
‎- Tu… ‎- Cine a fost? Cine?
‎Cine a fost? Spune-mi cine a făcut asta!
‎Eu! Eu am făcut asta.
‎Eu i-am spus.
‎Credeam că, dacă-i dau o șansă, ‎va alege să se predea.
‎- Urma să recunoască totul iarna asta. ‎- Iarna asta?
‎De ce naiba ai făcut asta?
‎Pentru că-l iubeam.
‎Știi bine ce mi-a făcut.
‎Am crezut că răul fusese făcut. ‎Filmarea era online.
‎Mi-a spus că se simte ca naiba ‎și vrea să mărturisească.
‎Iar eu l-am crezut.
‎Îmi pare rău, Simon.
‎Îmi pare rău.
‎Deci nu ți-a ajuns să-mi distrugi familia?
‎Trebuia să mai distrugi una! ‎Nu ți-era de ajuns, nu-i așa?
‎Wille, nu vrei să faci asta. ‎O știu foarte bine.
‎- Simon… ‎- Nu vrei să fii prinț.
‎Lasă arma.
‎Wille, ce naiba…
‎Ești o persoană îngrozitoare!
‎Rahat!
‎Ai spus că vei îndrepta lucrurile.
‎Ai spus că vei mărturisi, August.
‎Am o responsabilitate.
‎Să protejez familia regală.
‎- Chiar dacă Wille nu… ‎- Te protejezi doar pe tine.
‎Am crezut în tine și m-ai dezamăgit, ‎la fel ca pe ceilalți.
‎Ce proastă am fost!
‎Tu știi ce înseamnă ‎să lupți ca să obții ce vrei.
‎Noi doi suntem la fel.
‎- Asta iubesc la tine. ‎- Nu.
‎Ba da, Sara. Iartă-mă, eu…
‎N-am avut de ales.
‎Sara?
‎Nu.
‎- Sara… Sara! ‎- Nu.
‎Simon, așteaptă!
‎Stai!
‎- Simon… ‎- Lasă-mă! Nu mai suport.
‎Te rog, eu…
‎Vreau să mă duc acasă.
‎ASUMĂ-ȚI MOȘTENIREA ‎PE CARE AI PRIMIT-O.
‎Bună!
‎Bună, tată!
‎Nu-mi vine să cred că Sara a făcut asta.
‎Cred că i-a spălat creierul complet.
‎Nu știu, am impresia că n-o mai cunosc.
‎De ce nu te duci la poliție? ‎N-ai făcut nimic rău.
‎Vă amintiți incidentul cu pastilele alea?
‎Ar ieși la iveală și mama s-ar supăra rău.
‎Nu pot să câștig, indiferent ce-ar fi!
‎Ce s-a întâmplat, Simon? ‎Te-am așteptat lângă școală.
‎N-am de gând să fac asta, mamă.
‎Dar… nu înțeleg. ‎De ce nu mergem la poliție?
‎M-am înșelat.
‎N-a fost August.
‎Dar, Simon… știi foarte bine cine a fost.
‎Dacă toți își protejează familiile, ‎voi face și eu la fel.
‎- Era o fabrică înainte, nu? ‎- „Fortăreața.”
‎Nu, se numea „Palatul”. ‎Acolo ne duceam să petrecem.
‎Mama ta nu era atât de inocentă ‎pe cât pare.
‎Încetează, nu-i da idei! ‎Ce mai faci, scumpule?
‎Mi-a pierit pofta.
‎Ai cumva emoții pentru discursul de mâine?
‎Nu.
‎Profesoara ta ne-a spus că ai lipsit ‎de la prezentarea orală a cărții.
‎Nu m-am simțit bine. Am vomitat.
‎Dar… Ce tot spui acolo? Ai fost bolnav?
‎Nu.
‎Dacă vrei o repetiție cu public, ‎poți ține discursul pentru noi. Nu?
‎- Sigur. ‎- Nu, mulțumesc. Nu e o idee bună.
‎Filmarea cu mine și Simon ‎nu era cea mai mare problemă.
‎Minciunile și secretele noastre ‎ne-au adus aici.
‎Ce… Ce vrei să spui?
‎Mereu ne spui să ne protejăm, ‎păstrând totul în familie,
‎dar nu funcționează.
‎- Ne creează alte probleme. Și mai mari. ‎- De ce spui toate astea?
‎Mi-ai spus să consult un psiholog.
‎Da, așa este.
‎Pentru că e important să înveți ‎să vorbești despre emoțiile tale.
‎- Poți să vorbești cu noi despre orice. ‎- Dar nu e de ajuns!
‎Nu înțelegi?
‎Mă duc la culcare.
‎Ne vedem mâine.
‎Ți-ar prinde bine să te odihnești, ‎ca să-ți recapeți energia.
‎Ce se petrece?
‎- Ce faci? ‎- Mă mut în altă cameră.
‎M-ai făcut să mă simt ca naiba ‎în povestea cu Rousseau.
‎Când colo, tu aveai secrete față de mine. ‎Ești nebună de legat.
‎- Sper că a meritat. ‎- Tocmai cu August. Te-ai mișcat bine.
‎La o parte! Ce faci, Felice? Ce e asta?
‎De ce v-ați adunat toate aici?
‎Ce naiba se petrece?
‎Ei bine?
‎Sara?
‎Sara a avut o relație cu fostul iubit ‎al lui Felice, dar s-a prefăcut…
‎- N-ar trebui să vă certați pe un băiat. ‎- Nu e vorba de asta.
‎E o chestiune de loialitate.
‎Voi de ce sunteți aici? ‎N-aveți nicio treabă.
‎Am venit pentru Felice!
‎Nu înțelegi cum merg lucrurile. ‎Noi n-avem secrete.
‎Serios? Niciunul?
‎Stella și Fredrika, ‎puteți ieși din cameră?
‎Ești de acord?
‎- Da. ‎- Chiar voiam să plec.
‎Stai să vezi când o să afle Madison!
‎Așa. Acum, putem sta de vorbă.
‎Pot să mă mut eu. Nu contează.
‎Sara, tu te auzi ce spui? ‎Sunt sigură că e doar o neînțelegere.
‎- Trebuie doar să discutați… ‎- Nu e nicio neînțelegere!
‎A demonstrat că nu e o prietenă adevărată.
‎Nu e loială.
‎Nu știu ce s-a întâmplat. ‎E prima oară când mă îndrăgostesc.
‎Mi-am pierdut capul cu totul.
‎Mereu fac diferența între bine și rău, ‎dar la el totul părea în regulă.
‎Cine ai impresia că te mai crede?
‎AUGUST: SARA, PUTEM VORBI?
‎TE ROG! MĂ SIMT CA NAIBA!
‎„Cu fiecare pas…”
‎„Cu fiecare pas pe care-l facem…
‎ne străduim să…”
‎Rahat!
‎„Cu fiecare pas pe care-l facem…
‎ne străduim să…”
‎„Cu fiecare pas pe care-l facem…
‎ne străduim să vă facem…
‎mândri de noi.”
‎La naiba!
‎Ați sunat la Sara. Nu pot răspunde acum, ‎așa că lăsați un mesaj.
‎Ce vrei să spui?
‎Nu știu ce să fac în legătură cu Wille.
‎Vrea să păstreze secretul. ‎Și tu nu vrei asta.
‎Trebuie să rămână secret ‎doar până devine major.
‎Mai e mult până atunci.
‎Dar numai tu poți decide ce să faci.
‎Ești obosit?
‎- Vrei să închidem luminile? ‎- La trei?
‎Unu.
‎Doi.
‎Trei.
‎Noapte bună, Simme!
‎Noapte bună!
‎Desfă-l mai încet.
‎„…în viitor, ‎pentru a ne asuma responsabilitățile…
‎care ne vor fi încredințate…”
‎- Termină! ‎- Trebuie să se potrivească.
‎- Nu poți alege. ‎- Durează doar o clipă.
‎Bună!
‎Sara?
‎Arăți bine.
‎- August… ‎- Bună dimineața!
‎Maiestate, duce Ludvig, ‎prinț moștenitor Wilhelm…
‎Acum, că sunteți cu toții prezenți, ‎să începem cu o ședință foto.
‎Mă gândeam să testăm dispunerea ‎înainte de ședința foto propriu-zisă.
‎Maiestate, vă rog să vă așezați aici,
‎cu ducele în partea asta ‎și prințul moștenitor în partea cealaltă.
‎Iar doamna directoare…
‎August, te rog să te dai în spate, ‎să aibă loc doamna directoare.
‎- Încântat de cunoștință. ‎- Plăcerea e a mea.
‎Von Streben. ‎Mulțumesc pentru data trecută.
‎- Uită-te la August! ‎- Se descurcă.
‎E pe cai mari.
‎„Sună-mă!”
‎Märta.
‎Doamne, ce mare te-ai făcut!
‎- Mulțumesc. ‎- Charlie. Încântat!
‎- Charlie, tu ai ales florile? ‎- Da.
‎Sunt minunate.
‎Sunt foarte frumoase. Mulțumesc.
‎Alteță, e timpul să înceapă ceremonia.
‎Pe aici, vă rog!
‎După dv. Mulțumesc.
‎August, ai repetat discursul?
‎- Îl știu pe de rost. ‎- Bun.
‎Sara!
‎Sara?
‎Unde te duci?
‎Stai! Așteaptă o clipă!
‎Ei bine, eu… l-am cumpărat pe Rousseau.
‎Poftim?
‎Am vândut unul din tablourile tatei ‎și le-am făcut o ofertă de nerefuzat.
‎E al tău. Asta ai vrut, nu?
‎Nu era visul tău?
‎Chiar nu înțelegi nimic.
‎Sara…
‎1901 - 2021 ‎INTERNATUL HILLERSKA
‎Jan-Olof?
‎Îmi acorzi o clipă?
‎Chiar îl urăsc pe August.
‎Dar nu merită să ne dezbinăm familiile…
‎sau să distrugem tot.
‎Nu vreau ca el să ne strice relația.
‎Nici eu nu vreau asta.
‎Vreau să fiu cu tine.
‎Dacă trebuie să fie un secret…
‎atunci, așa să fie.
‎Dacă asta e singura cale…
‎Dar nu vreau să mai avem secrete.
‎Te iubesc.
‎Alteță, trebuie să mergem.
‎Tradiții vechi și ani ce trec
‎Hillerska va rămâne tot aici
‎Locul credinței și al păcii
‎Unde camaraderia nu se sfârșește niciodată
‎Orice străin vom saluta
‎Prieten ne va fi…
‎Directoarea va spune câteva cuvinte, ‎apoi e rândul tău.
‎Lumina și spiritul sunt chemarea noastră
‎Nu știu dacă pot s-o fac.
‎Sunteți sigur, alteță?
‎Îmi vine să vomit.
‎Drapelul suedez flutură mândru
‎Nu putem risca de față cu toată lumea ‎ca prințul…
‎- Nu. ‎- Încurajându-ne, oriunde ne-ar duce viața
‎- Pregătește-te. Tu urmezi. ‎- Până vom reveni, în sfârșit, acasă
‎Orice străin vom saluta
‎Prieten ne va fi oricine am întâlni
‎Spiritul Hillerska ne cuprinde pe toți
‎Când ne întâlnim pe coridoare
‎SARA: IARTĂ-MĂ, SIMON. ‎VOI ÎNDREPTA LUCRURILE.
‎Bună ziua! ‎Vreau să raportez o infracțiune.
‎Înainte de a trece mai departe, vă anunț ‎că avem o mică modificare de program.
‎Wilhelm, Prințul Moștenitor,
‎care, spre marea noastră încântare, ‎urma să țină discursul de bun-venit,
‎va fi înlocuit azi de…
‎Să-l întâmpinăm cu căldură pe Alteța Sa, ‎prințul moștenitor Wilhelm!
‎Maiestatea Voastră…
‎draga mea mamă…
‎dragi absolvenți ai internatului…
‎E o onoare să mă aflu azi în fața voastră.
‎Nu doar ca prinț moștenitor,
‎ci și în calitate de coleg de școală.
‎Hillerska nu ne pregătește ‎doar să devenim buni cetățeni,
‎să putem accepta responsabilitățile ‎care ne vor fi încredințate în viitor.
‎E și casa noastră.
‎Hillerska a devenit o casă pentru mine.
‎La fel ca pentru draga mea mamă…
‎și pentru fratele meu, înaintea mea.
‎Deviza acestei școli este: ‎„Asumă-ți moștenirea pe care ai primit-o.
‎Fii mândru de istorie.
‎Transmite tradițiile ‎generațiilor următoare.”
‎Nu…
‎E o problemă…
‎cu transmiterea tradițiilor mai departe,
‎fără să analizăm ‎care sunt bune și care nu.
‎Pentru că nu se schimbă nimic. ‎Dacă urmezi tradiția, cum mai evoluezi?
‎Nu putem nici măcar cânta ‎o nouă versiune a imnului școlii.
‎Păstrăm secrete față de ceilalți.
‎Mințim.
‎Ne prefacem că ne protejăm reciproc, ‎temându-ne că, altfel, vom avea probleme.
‎Inclusiv eu. Și mie mi-e teamă.
‎Dar am de gând să încetez.
‎Eu eram cel din filmarea ‎distribuită semestrul trecut.
‎Cea cu mine și Simon.
‎Alo?
‎A fost…
‎Nu voiam să se afle, așa că am mințit.
‎Dar eu eram.
‎Subtitrarea: Cristian Pavel