Vi är för jävla svaga. Varenda jävel.
Det är åt helvete, grabbar.
Fem mål, fyra, tre, för fan. Det är åt helvete.
Varenda en av oss. Det är för jävla pinsamt.
Och alla frisparkar vi gav bort, så många mål hemma.
Klena som fan. Allihopa.
HALVTID
Jacob, du har låtit honom slå inlägg som han vill.
Du också, jävla Barnett.
Ollie, kom förbi din bevakare framför mål och gör mål.
Toz, du är inte stark nog för att nicka.
Inte ens i närheten.
Ni tre där bak – svaga jävlar.
Svaga jävlar.
Ni driver med mig.
3 DAGAR TIDIGARE
Live från utsidan.
Vi håller på att växa.
VD
Vi avancerar i Football League. Och utmaningen det för med sig
är att möta kraven, infria förväntningarna,
för vi har strävat så länge efter att gå upp från National League.
Så det finns extra press eftersom felmarginalerna är så små.
Vi måste se till att ha bra avbytare
och starka spelare på varje position.
Sommarens övergångsfönster är viktigt för oss
för att förstärka laget.
28 ÅR GAMMAL MITTBACK
Mellan 14 juni och 1 september får fotbollsklubbar ta in spelare
som tidigare stod under kontrakt med en annan klubb.
29 ÅR GAMMAL MITTFÄLTARE
Det liknar deadlinen för övergångar i NFL och NBA,
som är i början på säsongen.
När fönstret stänger får man värva spelare
som inte har kontrakt fram till registreringsdeadline.
STÄNGT
Ja, titta framåt. Han har en öppning. Ja, perfekt.
När vi var i USA
letade vi efter nån som kan konkurrera med Jacob Mendy
på ytterbackspositionen.
Och sen började vi titta på James McClean.
Jag började titta på honom och tänkte
att han var den överlägset bästa spelaren vi kunde få på den positionen.
34 ÅR GAMMAL YTTER
Han är en stor irländsk spelare.
Jag älskar att se honom. Herregud, vilken fajter.
Jag är i ett skede av min karriär där jag vill ha nåt spännande.
Wrexham kryssade i alla rutorna.
Man vill ju skapa historia.
Så om vi når den framgången
blir jag en del av den historien
och kan blicka tillbaka med stolthet.
Laget som vi har satt ihop är i toppklass.
Det brukar ofta ge goda resultat.
Men jag tror att MK Dons, säsongens första match,
blev en ögonöppnare.
...vet om han kan skjuta. Den går förbi Foster och går in.
Det finns inte mycket mer att säga.
I National League kommer man undan med ett par misstag.
I den matchen resulterade alla våra misstag i mål för dem.
En trist återkomst till Football League för Wrexham.
FULL TID
Vi fick se ett spektakel på Racecourse.
Hur går tankarna på en stor dag för Wrexham?
Det kändes som att vara den nya eleven på skolan.
Jag var exalterad, såg fram emot det,
och sen kommer en mobbare och drar ner byxorna på en.
- Börja jobba... - Ja, vi får inse det,
den här klubben har långt kvar.
Det kan man lugnt säga, vi är på 21:a plats i ligan.
...kollision i vänstra sidan av hans revben.
Vi har inte ens vår stjärnforward Paul Mullin.
Vi behövde tas ner på jorden,
en påminnelse om att det inte blir så lätt.
Spring, passa, rör er!
Ja, sätt dit den!
Mål. Lysande.
Alla lag kommer att möta motgångar.
MK Dons kom in och förstörde festen lite.
Aggressivare! Mer anfall!
Men vi måste agera helt enkelt.
Slut!
Ett-noll, Reds.
Bra jobbat, killar!
Skulle jag kunna få ta en bild?
- Ja, visst. - Kör på.
Ni är Wrexham-fans och jag har dem med mig.
Ja.
Jag heter Oliver Stephen. Jag är en lokal fotograf.
Jag bor och arbetar i Wrexham.
FOTOGRAF
En ganska ensam person.
När jag växte upp hade jag svårt att knyta an till andra barn,
att få kompisar, att passa in.
Jag var för mycket arbetarklass för mina medelklasskompisar.
Och vice versa för mina arbetarklasskompisar.
Jag var för mycket från norr för dem från söder och vice versa.
Jag var inte engelsk nog för jag var halvwalesare och halvskotte.
Jag var inte skotsk nog och inte walesisk nog.
Så jag kände aldrig att jag hörde hemma nånstans.
Jag är en outsider.
Jag ser det som nåt att vara stolt över.
Det jag gör med kameran och sättet jag skapar konst,
det handlar om att observera. Det ger en möjlighet att se saker
på ett sätt som kanske inte andra människor ser.
Jag går runt med kameran på matchdagarna och tar bilder av grejer.
Det började av en slump...
och har sen blivit lite av en fix idé.
Jag gillade inte fotboll när jag kom,
men när man börjar älska staden, staden är klubben,
klubben är staden.
Man faller för det bara. Som...
Jag gillar Wrexham för att det inte är glamoröst.
Det är en enkel arbetarklassplats som växt under åren.
Det känns både vackert och dystert på rätt sätt.
Den typen av bilder jag tar.
Ja, det känns som jag.
Jag har älskat the Town sen jag kom hit
och varit passionerad.
Och genom att fotografera strålkastarna,
publiken och allt annat,
fick jag chansen att börja förstå varför folk gillar det här.
Min naturliga stil är väl gatufotografi.
Jag gillar att vara en outsider.
Det låter mig se saker som andra inte skulle sätta fokus på.
Jag vet att för många handlar det om att komma nära planen,
att fotografera spelarna,
att jaga Rob och Ryan när de kliver ur bilen och så.
Jag är mer intresserad av... Det finns kulturella ritualer.
Klistermärkena runt om på stan på gatlyktor och så.
WREXHAM VAR NAMNET!
Det är de små detaljerna som fascinerar mig.
På dagen för segerparaden
kom bussen ner för den gatan...
och de spelade "I Can't Help Falling in Love With You".
Det är precis så jag känner för klubben och staden.
Men det är ett udda ögonblick, för det är stället som räddade mitt liv
som vi precis råkat hamna vid.
Det är konstskolan. Det var där jag började med detta.
Det var begynnelsen.
Jag kom hit 2008,
för jag blev uppsagd från ett jobb i Colwyn Bay
där jag inte var lycklig alls.
Mamma sa: "Har du funderat på att börja på universitetet igen?"
Jag sa: "Nej, jag är för gammal. Jag kan inte börja plugga igen."
Jag läste ordet "konst",
och nåt bara slog mig och jag tänkte: "Där har vi det.
Det är grejen. Det är det jag ska göra."
När jag kom hit var jag självmordsbenägen. Jag var deprimerad och hade panikångest.
Jag var alkoholist.
Och under de 15 åren sen flytten...
har jag förändrat mitt liv.
Jag har lidit av depression och ångest sen mitten på tonåren.
Ångesten finns alltid. Jag fick panikångest på vägen hit.
Jag har nog panikångest nu när vi pratar,
men jag får bita ihop.
Och det försvinner liksom aldrig.
Man kan hantera sina rädslor, men de finns alltid där efteråt.
Man vet bara att man kan klara det.
Min konstexamen lärde mig om självkännedom.
Hur man kan se på sina problem, på sina idéer,
utvärdera dem, och sen arbeta sig framåt.
Att göra nåt, utmana sig själv.
Det handlade om att hantera osäkerhet
och hantera sånt som: "Dina verk ser ut som skit.
Hur förbättrar du dem?"
Det är inget långt steg från "verken är skit" till "livet är skit".
"Hur förbättrar jag livet?"
På baksidan av mitt jobb-id, varje dag när jag kommer,
har jag en bild på min systerson.
Jag vill att han och hans syster ska växa upp
och tro på att de kan bli vad de vill.
Att de kan göra vad de vill
och komma igenom smärta och obehag.
Att de kan...
Att de kan nå sina mål.
Och om inte jag är villig att också göra det,
om inte jag kan bita ihop,
då kan jag inte se honom i ögonen och säga: "Du kan bli vad du vill."
Så jag måste hantera min skit.
För när de har det tufft
vill jag att de ska veta att kan jag komma igenom det,
så det kan de också göra det.
Och de är smartare och starkare än jag. Jag är bara en idiot.
Så det är så jag kommer igenom det.
Den bilden har jag med mig varje dag,
för den är en konstant påminnelse om varför jag gör det jag gör.
Jag har gått från att älska detta ställe till att älska det på andra sidan gatan.
- Har du varit på nån match? - Nej, jag har aldrig varit på en match.
Jag har inte ens varit inne på arenan.
Jag är rädd för folkmassor.
Jag tycker inte om höga ljud.
- Det här är fantastiskt. - Ja.
Det är kittet som håller ihop folk.
Klubben är ett sätt att veta att jag hör hemma nånstans.
Man har en tillhörighet. Det är ett sätt för samhället
att samlas på ett ställe, samtidigt, och stå bakom nåt som förenar oss alla.
Oavsett vem man röstar på,
vad man gör, var man jobbar, vilken klass man tillhör.
Vi är alla Wrexham-fans.
Och folket i Wrexham räddade mitt liv.
- Finns att gå på en match på önskelistan? - Ja.
Ja, en dag ska jag klara det.
VÄLKOMMEN TILL STōK RACECOURSE
Välkomna till Fearless in Devotion.
I dag ska vi prata om säsongsstartens berg-och-dalbana.
Vi möter Swindon på Cae Ras senare.
Svår match.
Ja, särskilt efter den tuffa matchen mot MK Dons.
FULL TID
Vi har förbättrat oss lite sen dess.
Oavgjort mot Wimbledon, så det ser bättre ut.
Spelar in fint den här gången. Skottet kommer.
Styrning. Och i mål!
Elliot Lee.
Efter fint förarbete av Jacob Mendy.
FULL TID
Vi ska inte glömma att vi vann mot Walsall.
...mycket folk runt bollen. Young lyfter in. Boyle nickar! Kolla där!
- Ja! - Ja!
Will Boyle gör mål i sin debut!
FULL TID
Efter tre matcher har vi en vinst, en oavgjord och en förlust.
Ja, det är exakt där vi var förra säsongen vid den här tiden.
Vi ligger på 11:e plats.
Förhoppningsvis kommer nyförvärven att hjälpa oss att undvika en förnedring
som den i MK Dons-katastrofen,
för vi är i desperat behov av en vinst mot Swindon Town.
Okej, killar, nu ska vi vara ett hemskt jävla lag att möta.
Varje gång bollen hamnar i straffområdet,
varenda jävla gång, ska vi vara först på bollen.
Om den kommer ut ska den tillbaka in,
och vi ska sätta det här jävla laget på prov.
- Nu kör vi. - Kom igen, grabbar!
Kom igen. I dag vill de stå emot. Nu blir det rock’n’roll.
Kom igen, killar!
Välkomna till Stōk Cae Ras.
I dag ska vi ger er Wrexham mot Swindon Town.
Och Swindon har en härlig publik som hörs.
Det här ska bli en godbit, det säger jag er.
Då var vi igång.
Swindons målvakt kommer långt ut för att ta emot avsparken.
Heja the Town!
...det passande laget Swindon.
Kan Wrexham pressa dem dit de inte vill vara?
Fall ner framför där!
Hutton slår ett svepande inlägg mot bakre stolpen.
Austin håller den på plan! Bra nick. Ett-noll, Swindon!
Åh, nej. Försvaret irrar runt.
De kunde inte hålla den borta. De har det kämpigt därute.
Wrexham ligger under med 1-0 igen.
Wrexham kommer att bli frustrerade.
De har inte behövt försvara sig så mycket här förut.
Mendy hamnar under press.
En knuff i ryggen. Ingen frispark.
Mendy ligger på.
- En fin boll till Kemp... - Wow. Bra gjort.
...som chippar in den i straffområdet.
- Det är 2-0. - Två-noll, ja.
Austin, med sin anfallsinstinkt, hinner före Foster.
- Och Wrexham, lite som mot MK Dons... - Japp.
...var de lite slarviga där bak. Och så ligger vi under med 2-0 igen.
Försvaret ser slarvigt ut för tillfället.
- Och Wrexham har ett problem här. - Ja.
Boyle har den efter avspark.
Han passar till Bickerstaff. Jämsides med straffområdet, vänstersidan.
Boyle kommer med understöd och får bollen.
Dryga 20 meter ut på kanten.
Tillbaka till Bickerstaff.
Swindon gör ett bra jobb med att stänga Wrexham där.
Bickerstaff kommer förbi två man. Skär in.
- Tajt vinkel. Den är... Ja! - Ja!
- Bickerstaff gör mål. - Ja! Kom igen!
-Kom igen! - Hur gjorde han det?
Han kom förbi en man, blev tacklad, red ut tacklingen,
och från en omöjlig vinkel...
Han sköt den igenom Mahoney.
Vilket avslut av Bickerstaff.
Wrexham!
- Det var inte dåligt. - Nej.
Och Wrexham behövde ett mål.
Två-ett. Mahoney slår långt i mitten.
Söker Young.
Boyle är på honom. Wrexham tar bollen.
Lee tappar bollen och Wrexham får problem.
Young vid straffområdet. Wrexham omringar honom.
Kan de stoppa passningen? Nej.
Kemp på straffområdesgränsen. Skjuter.
Och gör mål.
- Vilket fantastiskt avslut av Kemp. - Vilket mål.
Slarvigt av Wrexham. Lee drällde med bollen.
Och Wrexham, tja...
Det är rena hönsgården i försvaret i dag.
- Inom en minut. - Ja.
Vi kommer tillbaka i matchen med ett underbart mål av Bickerstaff,
men vi kan inte försvara och ger bort ett mål till.
Det är svagt där bak i dag.
- Kom igen! - Väldigt svagt.
Då måste Wrexham komma tillbaka igen från två måls underläge.
O'Connell lägger ut den på kanten.
- Det var dåligt. - Ges bort av Barnett.
Wrexham har inte råd med sånt slarv.
Fram mot straffområdesgränsen.
Jones med tacklingen. Bollen är lös. Och så var det fyra.
- Jag förstår det inte. - Otroligt.
-Ännu ett slarvigt mål. - Väldigt slarvigt.
Underläge 4-1 efter 34 minuter.
Det blir en lång eftermiddag.
Känns redan som att vi varit här i en evighet.
Ja. Det är som säsongen när vi åkte ur.
Ja.
Man kan inte ta nåt för givet.
Vi måste förtjäna allt.
Inte för att det...
VD - WREXHAM AFC
Inte för att en vinst förändrar säsongen... men mentaliteten,
fansens inställning, och tron.
Vi har inte råd att det försvagas.
För i fotboll kan allt hända, även att åka ur.
Då var det halvtid.
Vi trodde att Milton Keynes var en tillfällig svacka.
Men det här är värre.
HALVTID
Wrexham-fansen har buat.
Det har jag inte hört på länge på Racecourse.
Vi är för jävla svaga. Varenda jävel.
Det är åt helvete, grabbar.
Fem mål, fyra, tre, för fan. Det är åt helvete.
Varenda en av oss. Det är för jävla pinsamt.
Och alla frisparkar vi gav bort, så många mål hemma.
Klena som fan, allihopa.
Men Bickers var bäst på plan.
Alla andra var klena som fan.
Man kan inte försvara straffområdet så och tro att man vinner matchen.
Bollar som rensas.
Jacob, hur många jävla inlägg har han fått in?
Du har kostat oss ett mål genom att inte vinna en nickduell.
Du har låtit honom slå inlägg som han vill.
Du ser ut som en spelare som bara säger: "Jag är här. Jag är framme."
Han har fått in inlägg. Han har varit mer fysisk.
Han har dominerat dig.
Dig också, jävla Barnett.
Över hela planen.
Ollie, inläggen har kommit.
Ett på slutet när Bickers chippade den.
Kom förbi din bevakare. Ett när Jake slog in den.
Kom förbi din bevakare framför mål och gör mål.
Toz, du är inte stark nog för att nicka.
Inte ens i närheten.
Var ärliga. Slösade...
Slösade jag bort två timmar av min eftermiddag
med det jävla försvarsmötet i går?
Antingen läser ni det inte eller så bryr ni er inte.
Så jag slösar bort min tid med att hjälpa er.
"Steve, spela golf på fredag eftermiddag i stället för att skriva det."
Det är skrivet för er att titta i, att läsa,
och göra det ni ska för att stoppa motståndaren från att kunna spela.
Ni tre där bak – svaga jävlar.
Svaga jävlar.
Inte vunnit en nickduell.
Ni driver med mig.
Vi måste bli män jävligt snabbt.
Och när vi gjort allt det ska vi se om vi har nog för att förändra det.
Det står 4-2 och vi ska försöka komma tillbaka i matchen.
Det enda sättet ni kan få publiken med er.
Det enda sättet är att visa kämpaglöd. Det enda sättet.
Att visa glöd, kamp, intensitet och en jävla integritet.
Och mod att spela.
Vet ni vad det betyder? Integritet är att vara ärlig.
Alla ska hjälpa varandra.
- Och jag menar det, okej? - Ja.
För det var en jävla uppförsbacke.
Skäll inte på nån. Hjälp varenda jävel, okej?
Håller helt med. Hör på nu, okej?
Fozzy sa det precis.
Nu ska vi inte tappa huvudet. Håll er lugna.
Vi ska ligga på mittplan. Vi ska vara först på bollen.
Ni där uppe, fortsätt framåt.
Kommer bollen ut ur straffområdet, in med den igen och sätt press.
För de har svårt med inkasten.
- Kom igen, killar. - Nu gör vi ett tidigt mål.
- Kom igen. - Tidigt mål. Kom igen.
Kom igen. Men organiserat.
Då var vi redo för andra halvlek.
Wrexham ligger under med 4-1.
Vi ska fixa detta.
Men om det handlar om att köpa nytt eller få tillbaka Mullin...
Men vi visar...
Det här visar att League Two är en ny... hög nivå.
- Ja. Det stämmer. - Ja.
Då så. Wrexham med avsparken. Bollen spelas bakåt.
Heja Wrexham! Kom igen och kör!
Tozer skickar över den mot Palmer.
Okej, Palmer... Underbar vändning!
Kommer förbi. Tajt vinkel. Kommer förbi en till.
Skjuter! Målvakten räddar.
Det hade varit som en repris.
Lee slår en inåtskruvad hörna mot bortre. Förbi alla.
Så ja! Straff. Kom igen.
Kom igen.
Han blev fasthållen. Och domaren tvekade inte.
Wrexham har börjat andra halvlek strålande.
Fick till slut en straff.
Vi kan göra det, om vi fortsätter att kämpa och tro.
Vad som än händer i en match, så kan vi vända på det.
Straffen ska tas av Elliot Lee i Paul Mullins frånvaro.
Och en förståelse för att det är detta klubben handlar om.
Det är Wrexhams identitet.
Ger klartecken. Lee tar sats. Högerfotad.
- Ja! - Ja! Kom igen!
- Kom igen. - Kom igen.
Och Wrexham är med i matchen igen.
Wrexham!
Till Palmer.
Palmer byter kant. Ser bra ut.
- Cannon på ett tillslag. - Kom igen!
Passar Lee. Han passar in.
- Ja! - Ja!
Ja!
Kom igen, killar!
Det var två snabba mål för Wrexham.
Kan ni tro det här?
Barnett spelar och sticker.
För kort passning. Farligt igen.
Bollen fastnar under fötterna. Tozer bryter bra. Kommer tillbaka.
Kan han skjuta utifrån?
På vänsterfoten, skjuter, och gör mål!
Den gick under händerna på Foster. De fick sitt femte.
Och vägen tillbaka blev nu längre.
- Det står fem. Okej. - Fem?
Tozer hivar den mot närmsta stolpen.
Bra rensning med huvudet av Blake-Tracy.
Mendy tar den. Missar. Se upp!
Kom igen!
En minut kvar nu.
Nu gäller det. Den är tagen.
Vilken räddning! Den studsar ut.
Ja!
-Den är inne. - Ja!
- Allt är galet med den här klubben! - Jag kan inte tro det!
Vi har spelat oavgjort 5-5.
Och vet ni vad?
Ni sjunger inte...
Det var enastående.
Wrexhams fans sjunger: "Ni sjunger inte längre."
Otrolig match, fem lika.
Vi försvarade som korpspelare, men jag tar ett oavgjort.
Otroligt.
Ni sjunger inte längre
Ni minns säkert att Rob pratade om
oavgjorda som känns som vinster och vice versa.
Ligger man under med 4-1 i halvtid, som vi gjorde,
och kommer igen och spelar 5-5, då känns det som en vinst.
Men som fan, spelare eller funktionär för Swindon Town, känns det som en förlust.
För det första,
gensvaret efter paus under de första 20 minuterna var strålande.
Helt jävla strålande.
Det såg ut som att vi skulle komma igen och vinna.
Jag trodde att vi skulle vinna, sett från sidlinjen.
Swindon-matchen var en sån där bisarr match,
där vi hamnar med ett oavgjort, 5-5,
efter att ha legat under med 5-3 när tilläggstiden startade.
Vi har sett att alla i League Two har anfallare som kan göra mål.
Wrexham har det. Alla har det.
Det var en jävla uppvisning.
Jag är jättenöjd med
att vi visade en jävla anda
och gjorde mål... gjorde antagligen fler,
men vi måste vara brutalt ärliga.
Men vi var jävligt svaga i dag, och det får vi inte vara, Boyle, eller hur?
Vi får inte vara svaga som lag
när det gäller uppställningen och strukturen och att ta tag i saker.
Steve, nåt att tillägga?
Vi måste hitta fokus igen.
Vi måste hitta den riktiga killerinstinkten igen.
När man är redo att dö för sina lagkamrater.
Vi vet att ni kan spela.
Ni gjorde precis fem mål. Vi vet att ni kan spela.
Hur många mål gjorde ni förra året? Över hundra.
Vi måste hitta skärpan igen.
Annars blir det fler såna här dagar och...
- Vi är inte... - Vi klarar inte det.
Vi klarar inte det.
Vi klarar inte det som grupp, eller hur? Så kom igen.
Men vi gjorde åtminstone allt i andra halvlek.
Vi tar med oss det positiva.
- Ni höll ihop, grabbar. - Ja.
Ni höll ihop, vilket är bra.
Hej, Wrexham-fans, Ben Foster här.
Jag ville berätta
att jag drar mig tillbaka från proffsfotbollen.
Jag vet, igen.
Ärligt talat blev jag chockad.
Ingen hade trott att han skulle lägga handskarna på hyllan på måndag.
Ibland måste man vara brutalt ärlig mot sig själv.
Hann dit före Foster.
Jag vet att han...
Vi har släppt in många mål den här säsongen.
Men jag tycker inte att Ben Foster kan klandras för majoriteten av dem.
Så Super-Ben Foster står inte i mål.
Han har väl i princip speglat det vi tyckt.
Det har inte varit tillräckligt bra.
Ur Bens perspektiv
tror jag att det var insikten om att han blivit äldre.
Jag känner att det redan varit fyra eller fem mål i år
som jag borde ha räddat.
Den gick under Fosters händer.
Mål slinker in och jag tänker: "Den skulle du ha räddat.
Varför... Hur gjorde jag inte det?"
När man har varit på Fozzys nivå, där ens förmåga är så hög,
är det väldigt svårt att acceptera att man tappat i förmåga.
Trots att vi spelade oavgjort
var grabbarna tysta,
och de var inte nöjda eftersom de visste att nåt var fel.
De visste att prestationen inte varit vad den borde vara.
Och detta kan låta själviskt,
men jag tänkte bara på mina egna omständigheter då,
för jag visste att det var nog nu, jag visste att jag var färdig.
Och jag tänkte på hur jag skulle berätta för tränaren och tränarstaben.
Och jag liksom bara tänkte på det.
"Vad ska jag göra? Ska jag göra det nu? Ska jag ringa nån i morgon?
Ska jag berätta på måndag?"
"Nej, jag går och berättar det", tänkte jag.
Vi gick in på tränarens rum och jag sa: "Jag är färdig, grabbar.
Jag sviker er.
Jag är inte på nivå. Jag är inte det jag trodde att jag var.
Och jag vill inte fortsätta att svika er."
Jag tror att vi vid det laget
hade vi släppt in 14 mål eller så under säsongen på fyra matcher.
Och det var för många.
Ärligt talat var det rätt beslut.
Det var rätt beslut för Ben.
Och i realiteten var det rätt beslut även för Wrexham.
Det är ett stort beslut att ta. Det är rätt beslut, tycker jag.
Jag tyckte att det var generöst. Det var en oerhört generös sak att göra.
Så få vet när det är dags att sluta.
Jag har gjort Sunny i sju... Jag vet inte.
- Den här mannen förstår inte. Ja. - Det har varit slut i kanske fem, sex år.
Du bara fortsätter.
- Han betalar för det. - Kör på. Ja.
Jag ska göra Wolverine Ten.
Och vi ser de här spelarna, och de vet när det är dags,
och de slutar med värdighet.
- De lär oss varje dag. - Vi har ingen värdighet.
Nej, ingen alls.
För jag har stor respekt för Ben,
den han är både som spelare och människa.
Han är en enorm anledning till att vi är i EFL.
Färdigt? Bryt?
Vi är tillbaka.
Känns som att det var två år sen jag spelade här.
Snabbare är förväntat,
men jag vet inte, jag är ju inte återställd än, så...
när jag kan spela säger jag om det gick snabbt eller inte. Men...
det är skönt att vara tillbaka. Jag har bara...
suttit hemma, tittat på tv, och...
Jag ville komma hit, och...
komma tillbaka, frisk, så snabbt som möjligt...
och förhoppningsvis får vi veta nu
när jag kan börja springa igen.
- Hur har du mått den senaste veckan? - Bra.
- Hur känns det? - Okej.
Jag känner det men...
- Det är ömt att röra... - Okej.
...om jag inte är beredd.
Okej, luta dig åt höger.
Okej. Små spasmer här och där. Ja.
Som fysioterapeuter...
CHEF - MEDICIN- OCH SPORTVETENSKAP
...tror jag att träningsfilosofin märks när vi rehabiliterar en skadad spelare.
För det första vill vi att spelaren ska kunna fungera normalt i vardagen igen.
Sen hjälper vi dem tillbaka till träning.
Sen hjälper vi dem tillbaka till tävling, och sen tillbaka till att kunna prestera.
Så de kommande dagarna
blir det upp på cykeln, träna upp konditionen,
och fixa alla problem i mjukdelarna,
för då kan vi börja med fram- och baksida lår, vaderna, allt det
som inte påverkar revbenen alls.
Det blir inte mycket springa ute, men det blir mycket träning på gymmet.
- Nöjd? - Ja.
- Så nöjd jag kan vara. - Okej.
Rehaben var ganska ovanlig.
Hur rehabiliterar man lungan?
Man kan inte göra den starkare utom genom att andas.
Och så fyra brutna revben,
det är som alla brutna ben, men man kan inte gipsa dem.
Så det handlar bara om att bli bättre för fotboll,
och när smärtan avtar kan jag vara med igen.
Allt vi har gjort har varit för att gå upp i EFL,
så vi har i princip jobbat som en EFL-klubb även i National League.
När man tittar på spelartruppen
visste vi att det inte skulle behövas
en omfattande översyn för att kunna konkurrera.
Det vi behövde göra var att komplettera med fler spelare
eftersom konkurrensen är en division högre.
Spelet är snabbare.
Kom igen. Nu kör vi.
In i målområdet. Det är där man gör målen.
Treminutersmatcher.
Tre minuter, mina herrar.
Spela. Sätt igång.
Bra.
Jag heter Chris Johnson, värvningschef för Wrexham Football Club.
En sak med att värva...
är att trots uppflyttningen står vi inte stilla.
Jag tycker att vi gjort det bra.
Mullins skada, hur illa det än var för honom och gruppen,
så fanns det redan planer på att värva en anfallare till.
Kom igen. Nu så.
Steven Fletcher, anfallare i Wrexham Football Club.
Vi visste att Fletch var en spelare av hög kaliber.
En spelare som sålts för mycket pengar under karriären.
Han är en spelare som sticker ut med sitt samurajhår.
- Som klippt och skuren ur Braveheart. - Jag vet.
Jag skulle inte vilja se honom komma rusande mot mig på plan.
Fletcher kommer in. Han ser giftig ut.
Definitivt en bra fysisk spelare för ligan
och han kan göra mål.
Jag tror att han är farlig. Han blir nån att följa.
Han är en väldigt smart spelare och en stort hot i straffområdet.
Hans spel i luften och kraften i hans nickar är otroligt.
Han gör många nickmål.
Han är skotsk landslagsman, har spelat i Premier League.
Han har åldrats, men han ser frisk och stark ut.
- Fletch! På tårna. - Kör, Fletch!
- Vilken boll. Fletch, dålig mottagning. - Fletch, tillbaka!
Pappa var militär, så vi flyttade mycket.
Pappa älskade fotboll. Han var scouser.
ENGELSKA: SCOUSER
AMERIKANSKA: NÅN FRÅN LIVERPOOL
WALESISKA: SGOWSYR
Han var ett stort Liverpool-fan. Vi hade säsongsbiljett.
Även när vi flyttade runt och oavsett var vi var i England,
gick vi på Liverpool-matcher, så det var fint.
Min pappa gick bort när jag var tio.
När han gick bort var det som
att jag ville bli fotbollsspelare
för att göra honom stolt, du vet? Så...
Jag blev 16, skrev ett proffskontrakt.
Debuterade när jag var 17.
Blev 21, 22
och då kallade Owen Coyle mig till Burnley i Premier League.
När jag kom till Burnley var jag bara där ett år, sen åkte vi ur.
Jag fick chansen att flytta till Wolves.
Martin O'Neill kallade mig till Sunderland efter det, så...
jag tillbringade fyra år där.
Sen flyttade jag till Marseille.
Sen blev det Sheffield Wednesday.
Fletcher, tar emot och skjuter!
Ja! Vilket fantastiskt skott!
Sen ringde de mig från Stoke och jag tillbringade två år där.
Sen beslutade jag mig för att flytta tillbaka till Skottland.
Jag gick till Dundee United
och jag uppskattade tiden där. Jag vet att vi åkte ur, men
grabbarna var bra, fansen var bra,
och jag kommer alltid att tycka om dem.
Hallå.
När jag lämnade Dundee United tänkte jag att det kanske var över.
Jag tänkte att jag kanske bara skulle fokusera på familjen.
Att vara pappa och make varje dag.
Men efter en månad blev frugan trött på mig och sa:
"Nej, du har fortfarande nåt.
Din karriär är inte slut. Du har mer att ge."
Vad tänkte du när Wrexham ringde?
- Du hade spelat golf... - Jag spelade golf.
...och du kom hem och hade den där blicken.
Jag visste direkt vad som var på gång, han behövde inte säga nåt.
Sen tog du av golfmössan
och jag sa: "Du åker, va?"
- Kommer du ihåg? - Ja.
Men det var första gången den sommaren
som jag visste att du var genuint entusiastisk över nåt,
för du hade bara suttit där, några erbjudanden hade kommit.
Och jag såg det på dig.
- Inget gjorde dig entusiastisk, eller hur? - Nej.
Även om man inte är ett Wrexham-fan,
som fotbollsspelare, när man ser deras framgångar,
då får man en liten kick av att se det.
Det var allt jag behövde.
Jag behövde bara nåt inom mig som sa: "Nu kör vi igen."
- Bra. Två-noll. - Kom igen.
Kom hit.
Välkomna till Fearless In Devotion.
I dag ska vi titta på det kommande mötet mellan Wrexham och Grimsby.
Vi minns alla att Grimsby slog ut oss i slutspelet 2022.
Det gör fortfarande ont.
De har gjort det!
FULL TID
Grimsby vann i förlängningen.
Men vet ni vad? Jag tror att vi kommer få revansch.
Man glömmer aldrig slutspelsmatchen mot Grimsby.
För den tog dem framåt och oss bakåt, det kan man inte förneka.
Så det fanns nåt i våra bakhuvuden som sa:
"Kom igen. I dag är dagen då vi kan ställa allt tillrätta."
Wrexham mot Grimsby hemma och vi ska vinna.
Revanschens dag för Grimsby Town. Kom igen.
Ben Foster har dragit sig tillbaka, så Mark Howard är tillbaka i mål.
Jag har inte sett laget än. Mark Howard tar väl plats i mål.
Jag har inget emot Howard. Jag tycker att han får oförtjänt kritik.
Men för mig...
Många glömmer att han spelade de flesta matcherna förra säsongen.
Och visst, han gjorde några misstag, men vem gör inte det?
Tränaren sa till mig:
"Vi kanske kommer att ta in nån.
Det beror på hur det går och tillgängligheten,
men det är upp till dig nu att visa att du kan."
"Vi vet att du är bra nog
och du har kvaliteten, och du har gjort det för oss förut."
Man tänker att man får en 90-minutersmatch på sig,
men man måste göra det bästa av det.
Efter några veckor vid sidan av är vi tillbaka.
Super-Paul Mullin har återvänt. Äntligen.
Han får nog sin första start för säsongen.
Han gör nog bra ifrån sig.
Är han fortfarande er bästa spelare, trots nyförvärven?
Utan tvekan. Han har det lilla extra vi behöver.
Vi blev förstörda när vi tappade honom,
för man kan inte ersätta nån som honom.
Han är tillbaka
Så, utan tvekan, han är vår bästa spelare.
Han gör oss starkare,
för enligt mig är han ligans bästa anfallare.
Det vore bra om Mullin startar. Vi har saknat honom.
Alla ville att jag skulle vara redo.
Jag ville vara redo, men det var upp till mig,
och eftersom jag är som jag är
så kom jag tillbaka lite tidigare än vad folk hade önskat,
men det var mitt beslut för att jag visste att det skulle ta tid.
Ju snabbare jag kom igång, desto snabbare skulle jag bli någorlunda okej.
Och jag var villig att ta chansen.
Jag var glad att se att Mullin är tillbaka.
Jag satsar på en 3-0-seger.
Båda lagen gör mål. Wrexham vinner. Mullin gör mål.
Det satsar jag på i dag.
Uppåt, framåt!
Idealet vore att ge Mullin en timme och vinna med 1-0. Vinna smutsigt.
Vi har Mullin
Super-Paul Mullin
Jag tror inte att ni förstår
Han spelar i rött och vitt Han är dynamit
Vi har Super-Paul Mullin
Vi hamnade i trubbel här.
Vi smög runt här och försökte ta bilder över staketet.
Och vi fick problem med matchvärdarna,
för man får inte fotografera matchen
medan den pågår på grund av sändningsrättigheter.
Jag har sett folk klättra upp på containrar,
upp på soptunnorna, och hamna i trubbel.
Folk står utmed väggarna också på Crispin Lane.
De försöker se över dem,
men man ser inget alls därifrån.
Jag försöker inte klättra upp,
för jag har dåliga knän och en kass rygg.
Bara ett par saker, killar.
Se till att vi passar och flyttar runt dem med bollen,
och få dem att jobba för bollinnehav.
Vi spelar hemma, fysiskt på första- och andrabollarna, men med kontroll.
Ladda om som ett lag.
Om det kommer en period när det inte funkar, var lugna, ladda om.
Det blir jävligt snabbt och ursinnigt, men håll för fan ihop.
Coola, lugna och samlade medan vi tänder gnistan inom oss.
- Nu kör vi. - Kom igen.
- Kom igen, killar. - Kom igen. Nu tänder vi till.
- Kom igen, Sam. - Boylie.
Wrexham hoppas på revansch i dag.
Vi har många högljudda Grimsby-fans.
Och med sin första start sen skadan – Paul Mullin.
Wrexham spelar mot Kop end...
i första halvlek.
Det börjar bli högljutt.
Heja Wrexham!
Då är vi igång.
Mullin kan ge Waterfall problem, och jag tycker det är frispark.
Mullin går i backen. Waterfall hade ett bra grepp om tröjan.
Domaren blåste inte.
Mullin springer mot sin bevakare, skär in mot straffområdet.
Palmer ropar på bollen. Mullin skjuter.
Den gick via ett ben och det sög ur kraften.
Enkelt för målvakten.
Men Mullin är ett stort hot, eller hur?
Mullin är tillbaka. Bra chans.
Wrexham!
Man missar chanser i fotboll. Det händer. Man missar skott.
Man missar enkla mål.
Släpper den till Mullin. Mullin kommer förbi. Skjuter...
Precis utanför.
Mullin kunde inte riktigt träffa mål.
Men om jag missar sex på en match och har en dålig dag,
då blir jag än mer övertygad om att jag gör mål nästa vecka.
Kom igen.
Ner på kanten till Mullin, som kommer förbi försvararen.
Mullin rusar mot mål. Kan han avsluta? Nej.
Han kommer att vara arg över den missen.
Han var helt fri i mitten.
Lång boll framåt.
Mullin jagar nerför högerkanten.
Det är bra om han når den. Han fick en hörna, va?
- De får en hörna av det. - Japp. Imponerande.
Wrexham!
Det betyder mycket för oss att Paul är tillbaka.
Han är vår fanbärare. Han är vår målgörare.
Det är hörna. Kören sjunger.
Det blir högljutt för James McClean
när han ställer sig nedanför dem och lägger upp bollen.
Men för att lyckas i League Two måste alla delar i maskineriet
jobba i perfekt harmoni.
McClean slår en fin boll.
Målvakten får ett finger på den. Det var starkt att nå över alla.
Lee kommer i skottläge.
Skruvar in den!
Nickas vidare!
Och i mål!
Den är inne! Ollie Palmer nickar den över målvakten.
Det är hans andra mål för säsongen.
McClean vinner bollen på vänsterkanten, slår ett farligt inlägg.
Kom igen! In i mål.
Högsta klass av Boyle!
Det var kvalitetsfotboll.
Det var en bra boll, McClean.
Spelar runt backlinjen och Mullin är där.
Kan han skjuta?
Precis utanför. Vilken otur.
Ett bra försök.
Han har visserligen missat bra chanser, men han förtjänar ett mål.
När Mullin är i full gång igen kommer han att vara fantastisk.
Fletcher, vårt nyförvärv, ersätter Mullin.
Vilken ovation för Mullin, och det med all rätt.
Jävla dynamit Vi har Super-Paul Mullin
Klack till Lee, och Lee tar emot, vänder runt.
Gör en bicykleta. Strålande räddning av målvakten.
- Wrexham är grymma. Helt grymma. - Fletch!
Dalby ner på högersidan i straffområdet, in mot mål.
Försöker spela in och lyckas bra.
Lee, ja!
Lee sätter den.
Strålande av Fletcher och Dalby.
Och den här matchen är klappad och klar.
Det var skönt att ge... att få revansch mot Grimsby.
Vilken fantastisk prestation av Mark Howard.
Det är andra gången han håller nollan på de senaste tre matcherna.
Det var en perfekt prestation på alla plan.
De klev verkligen fram.
Det här är kul.
Efter åtta matcher och vinsten mot Grimsby Town, ligger vi
på fjärde plats, vilket är precis under automatisk uppflyttning.
Att få lite revansch.
- Det kändes bra. - Det kändes bra.
Det kändes bra. Vi respekterar Grimsby men vi ville ha revansch.
Efter att de släckte vårt hopp var det härligt att möta dem igen.
Ja.
Det var ett väldigt stort ögonblick för oss i klubben.
Det kändes fint.
Bra gjort, killar. Det där var ett gott dagsverke.
När vi tror på oss själva, fan, då ser vi ut som ett bra lag.
Jag tyckte att det var bland de bästa prestationerna i år.
Jag tyckte att vi var kanon.
Fin seger, grabbar. Och vi höll nollan.
Helt jävla strålande. Bra gjort.
Vi ses på måndag.
Översättning: Ulf Christoffersson