Jeg er så glad for, at jeg ikke lærte det tidligere i livet.
Så ville jeg ikke være her.
Der er det. Vi er tilbage.
Banke, banke på. Vær ikke bange. Jeg vil bare låne lidt brun farin.
- Hvad så, venner? - Hvad sker der?
- Hvor er her smukt. - Ja.
Det holder banen flad.
Det er derfor, vi er her.
Den er virkelig smuk.
Hold da op.
Formålet med sæsonen har været at tage det et skridt videre -
- og gøre noget endnu større.
Sidste sæson var en af vores bedste stunder -
- med Hill Climbers-folkene.
Og jeg har altid gerne villet prøve baneracing.
Jeg synes, det er så sejt.
Baneracing var den første ekstremsport.
Det er fem år siden. Første gang jeg var her.
- Du sov lige der. - Jeg stillede min feltseng her.
Jeg ville sove ved siden af pigerne her. De var mine favoritter.
Den blæste mig bagover.
Ligesom motorcyklerne derovre. Formen, udseendet, det hele.
Hvis jeg var en motorcykel, ville jeg være de to.
Det satte Harley over alle andre. Og så var der ingen vej tilbage.
Harley-Davidson debuterede deres Banjo Two-Cam i 1919.
De lavede omkring 14 af de motorcykler for 100 år siden.
Der findes meget få i dag.
Der er intet på motoren, som de satte på deres andre motorcykler.
Det er fartens begyndelse.
Motorcyklen har eksisteret i ti år -
- og det er den første æra, hvor de fandt ud af at køre hurtigt -
- og hvordan man kører hurtigere.
Første gang jeg så Banjo og Cyclone, følte jeg ærefrygt.
Man er tiltrukket. Man trækkes ind af de motorcykler.
Og jeg ville bare køre på dem og opleve, hvordan det ville føles.
Der er den, ikke?
- Matt? Har du nogensinde prøvet Banjo? - Nej.
- Er det ikke sejt? - Ikke endnu.
Jeg ved ikke, om nogen, der er i live i dag, har kørt på sådan en.
Bare for at sætte det i perspektiv.
Fyre som os kunne ikke engang få fat i en.
Den er det bedste af det bedste.
Da de var færdige med at køre ræs, ødelagde de dem.
Måske er der fem, seks tilbage i dag ud af 14.
Og resten, hvem ved?
Hvis der bare er nogen derude, man kan kigge på -
- og prøve at kopiere, vil være et mirakel.
Det gode ved Wheels Through Time er dem, jeg har mødt.
Nick og Brian er der og ser drømmen blive til virkelighed.
Når man beder om noget i den skala, er det nervepirrende.
Jo flere vi kan relatere til -
- med den nervepirrende stress, vil være fantastisk.
Mange af de idéer går gennem Wheels of Time.
Jeg mødte Competition Distributing der.
De var der, da vi startede hele idéen om at scanne dem.
For at bygge sådan noget skal vi ... Sean?
Man skal scanne alle data fra motoren.
For som Matt sagde, er der intet, der svarer til -
- en standard-JD-case.
Så alt ved den er unikt.
Heldigvis, med hjælp fra Sean og Competition -
- kan vi gøre det meget nemmere.
- Ja, leveringstiden falder. - Vi holder det internt.
Alle er holdspillere og motorcykelentusiaster -
- og vil se dem køre ræs sammen.
Den anden, som er den mest sjældne, er Cyclone.
- Aaron, kommer du herind med den? - Luk øjnene.
Jeg lukker øjnene.
Skal vi stille den herovre et sted?
Ja, hvor er vi? Vent.
- Jeg mødte Aaron ... Hvordan mødtes vi? - På Instagram.
Hvor jeg møder alle.
Han ringede og sagde: "Hej, det er Jason Momoa."
"Jeg så motorcyklen, du byggede. Det er vildt."
"Må jeg se den? Eller tag den med hjem til mig."
Aaron er ...
Aaron, de har kun lavet en af dig. Gud sagde: "Ja, det er fint."
Når jeg spurgte ham, sagde han: "Ja, jeg scanner det. Jeg former det."
Jeg viste ham nogle 3D-filer, jeg arbejdede på -
- til at genskabe Cyclonerne.
Og han sagde: "Det er noget af det sejeste. Vi skal bygge ti af dem."
Det er en af de smukkeste motorer, jeg har set.
For pokker. Hvor lang tid tog det dig?
Fra start til slut omkring tre en halv måned.
Cyclonerne var den tids hurtigste.
195 kilometer i timen uden gearkasse, bremser eller kobling.
Bare kraft til baghjulet.
Man brænder metanol mellem benene på et cykelstel.
De lavede den her i 1914, og Banjoen kom først i 1919.
Slog den bare alt? Hvordan endte Banjoen med at slå Cyclonerne?
De blev kaldt hurtige og skrøbelige.
De er lette og latterligt hurtige.
Men mange dele på dem er kendt for at svigte.
Måske er der fem-seks rigtige Cycloner derude i dag.
Det bliver ikke mere sjældent.
Hvis man leder efter antik motorcykel-historie -
- så er det dem.
Om mindre end et år vil vi alle køre på Banjoer og Cycloner.
Det er det vigtigste ved det. Det er det hele.
"Jeg fik en skør idé. Kan vi gøre det?" Og de sagde ja.
Men det er ret stort at kunne komme ind ... Det er det her, I laver.
Tænk, at vi kommer til at køre på den.
Jeg er målløs, beæret og meget spændt.
Jeg har villet prøve et baneløb, siden jeg var teenager.
Slutproduktet og resultatet af at se adskillige Cycloner -
- Banjoer, CAC'er, endnu en DAR ...
Vi taler ikke kun om én motorcykel. Vi taler om dem alle.
Ja, tre eller fire af dem på samme sted. Det er nok aldrig sket før.
At kunne køre på en Cyclone og en Banjo er bare skørt.
De er på museer. Det er det eneste sted, man kan se dem.
Cyclone, Banjo, CAC. måske laver vi nogle små racercykler.
Vi tager hen til Billy.
Og kører mod ham næste år. Ja?
- Hvorfor skal vi vente et helt år? - Det afhænger af jer.
Vi har brug for mange af dem. Men få dem samlet.
Det bliver første gang, jeg oplever det. Jeg er spændt.
At kunne køre motorcyklerne sammen, så de ikke kun er udstillet.
Lad os vise verden, hvad de kan, hvad folk gjorde, og lad os holde dem i live.
Det her er en Cyclone. De er ret unikke for deres tid.
De ville slå stort set alle andre motorcykler på banen -
- hvis de kunne forblive intakte.
Og grunden til, at de svigtede, er, at de var for komplicerede.
Drivsystemet er fyldt med tandhjul. Alt er papirtyndt.
Tandhjulene knækkede.
Knækker en tand, er der en kaskade af ødelæggelse i kassen.
Der er et par småproblemer med motorcyklerne mekanisk set.
De er bygget til at køre i fuld fart, og de er bygget som kviste.
Ingen gennemførte et 150-kilometerløb på en Cyclone, fordi de gik i stykker.
Jeg har lavet et par forbedringer af det oprindelige Cyclonedesign.
Det her er en skråtskåret tand.
Oprindeligt var det bare et almindeligt tandhjul.
Så det er kun en tand ad gangen.
Og når der er stress på hele ventilmekanismen på en tand -
- der kun er et par millimeter tyk, beder man om problemer.
Det er vildt. Det hele afhænger af det.
Ja.
Hvor længe er det, siden du begyndte at lave den?
Jeg har drømt om at bygge en i et par år.
Men jeg begyndte for seks måneder siden.
Jeg fik fat i 3D-scanninger og tegnede nye CAD-filer omkring dem.
Nogle venner havde målene på originalen -
- og vi havde nok information -
- til at samle CAD-filerne til at lave dem.
Og moderne print- og CAD-teknologi -
- som selv NASA's ingeniører savlede over for ti år siden -
- kan man bestille på Amazon for 1000 dollars.
- Det er ret vildt. - Ja.
Og din passion for det er utrolig. Alle de ting, du gør.
Ikke mange er villige til bare at udlåne -
- en original Cyclone-motor at arbejde med.
Så det meste handlede bare om at tage information -
- fra hundrede forskellige kilder.
Museer, print ... Det er tæt på at starte fra bunden.
Det er næsten som at foretage en efterforskning.
Det er det, vi vil lave. Den ramme er fantastisk.
- Du fandt en Reading-ramme, ikke? - Jo.
Der er kun en af de motorcykler. Det er det eneste billede.
- Jeg ved ikke, om den stadig findes. - Sikkert ikke.
Der er en Reading-standard. Du kan se den lige der.
Vi skriver "Roam" på den.
Vi laver en Roaming. The Roamer.
At samle tingene igen kræver ureguleret fokus.
Det virker måske skørt udefra, men det er som arkæologi.
Man prøver at samle et 100 år gammelt puslespil.
To Cycloner og en Reading-standard. The Roamer.
PRUNEDALE, CALIFORNIEN
Jeg har arbejdet på motorcykler i 18 år. Det begyndte, da jeg var omkring 12.
Jeg havde en håndfuld venner, der kunne lide motocrossere.
Min far sagde, at hvis jeg ville køre med dem, måtte jeg arbejde for det.
Han kom hjem med en CR250 fra 1984. Den var en skrotbunke.
Han sagde, at hvis jeg kunne starte den, måtte jeg køre på den.
Jeg kunne ikke nå pedalerne. Og jeg kæmpede i timevis.
Og jeg var stædig.
Jeg bad om hjælp. Jeg fik ham til at vise mig, hvordan den virkede.
Og vi brugte de næste par uger på at skille den ad.
Motorcyklerne blev ældre og ældre.
Undervejs har jeg været på stumpemarkeder -
- og eksperimenteret med selv at lave dele.
Og det udviklede sig til -
- en økonomisk ødelæggende afhængighed.
Jeg laver det, jeg elsker, jeg bygger motorer.
Jeg bygger dele fra bunden og støber metallet.
Det er det, jeg har villet, siden jeg var barn -
- og det passer så godt sammen at kunne lave ting -
- og så køre på den og nyde det.
Første gang jeg så en antik motorcykel -
- var i "Pickers", da jeg gik i highschool.
Han slæbte et Excelsior-kadaver ud af en lade.
Det var den sejeste motorcykel, jeg havde set.
Jeg røg ned i et Google-kaninhul en sommer -
- og downloadede billeder af motorcykler.
Og jeg satte plæneklippermotorer på cykelkadavere -
- og prøvede at lave banemotorcykelkopier.
Man bliver mere knyttet til originaliteten -
- jo mere man går op i det.
Jeg har et Cyclone-cylinderhoved på mit værksted og kan ikke være i mig selv.
Med tre Cycloner på mit værksted -
- må jeg gå lidt væk, fordi jeg bare vil sidde på taburetten og stirre på dem -
- og får ikke lavet noget, fordi jeg fortaber mig.
Her har vi gearkassen på Banjoen. Den kommer fra scanningssoftwaren.
Du kommer det ind i softwaren og kan reparere områder, den måske har overset.
Du går ind og manipulerer det, og du ...
Du gør Seans arbejde for ham.
- Ja, stort set. - Jeg er med.
Så du går ind, scanner den, du gør det elendigt, og jeg så det lige.
Han gør det elendigt, og du går ind og rydder op.
Kom herind. Se lige her. Det er det blå område, hvor Sean gjorde det.
Det er det åbenlyse. De gule dele betyder, at han ikke gjorde sit arbejde.
Ved at gøre det koster det flere penge, fordi han ikke gjorde det godt nok.
- Nemlig. - Modtaget.
Jeg tror ikke, det ville være muligt at lave dette projekt uden hjælp fra alle.
Uden adgang til Matts motor og motorcykel -
- Competition og deres hjælp med at scanne ting.
Skal man finjustere noget og slibe det?
- Det kommer ud sådan her. - Præcis sådan her.
De ved, hvad vi prøver at opnå her.
Så det afkorter den tid, det tog os at gøre -
- noget utroligt svært, som vi gjorde sidste gang.
Der, hvor vi var skeptiske sidst -
- var, om du kunne fortælle os om tætheden af materialet -
- sammenlignet med et traditionelt støbemønster, for det var svært for os -
- at forstå med DAH'en.
Det er rumfartsteknologi. De bruger dem på moderne bilfabrikker.
Direkte til printkomponenter, motorkomponenter og den slags.
Den er 99,8 procent kompakt.
At du gør det her vil spare os ikke kun i tid og prototyper, produktion -
- men også for alle de timer, vi brugte på fremstillingen.
Det er en genvej for os.
Så at vi kan gøre det her, bliver meget mere effektivt.
- Fedt. - Det kaldes billigere.
Meget billigere for Jason og Brian.
Det betyder, at vi kan bygge flere motorcykler!
Hvis I sparer penge, får vi flere motorcykler!
Det er det vigtigste. Tilbage til dig, Susan.
Jeg mødte Nick til racerløb og på stumpemarkeder.
Nick og jeg har en meget ens idé om, hvordan tingene skal være.
Vores tilgang er meget ens.
Vi sender mange idéer frem og tilbage.
Arbejdet med DAH-projektet førte os sammen under coronaen.
Vi talte sammen hver dag. Det var et meget involveret projekt.
Heldigvis gik det sådan: "Hvad synes du om det?" "Fantastisk."
Ville jeg have den lyserød, sagde han: "Fedt." Blå? "Blå fungerer."
Vi er enige meget af tiden.
Hvis man ikke havde det rette team og den rette partner -
- ville det være et mareridt.
Nick og jeg ligner hinanden i den forstand -
- at en motorcykel fortæller dig, når den vil køre sammen.
Nogle kører nemt sammen, og andre kæmper imod.
Den ideelle tidsramme er flere år -
- men J's tidsramme er et par måneder.
For mig er det mest skræmmende at yde det retfærdighed.
At lave noget, der kan modstå tidens tand -
- og holde til at blive kørt på.
J presser maskinerne hårdt.
De skal ligne en kopi af en original motorcykel.
Der er i sagens natur nogle forskelle -
- fordi vi går ud fra historiske billeder og den slags.
De motorcykler findes ikke.
Selv motorcyklen på Wheels Through Time er et unikt eksempel.
De ændrede motorcyklerne til næsten hvert eneste løb.
Bare ved at gøre vores ting med den moderne teknologi i 2025 -
- vil vi sætte vores præg på dem uanset hvad, for hvordan kan man lade være?
Bare ved at gøre det i dag bliver det lidt anderledes -
- end hvad de lavede for over 100 år siden.
Med et projekt som dette må man uddelegere visse ting -
- for at få det til at ske hurtigere.
Så jeg har mest fokuseret på at bygge rammerne og fabrikationen.
Jeg tror, vi begge er dygtige.
Nick kan stort set alt, hvad jeg kan, og jeg kan lave de ting, Nick kan.
Men Nick er en vanvittigt dygtig motorbygger.
Jeg har arbejdet på motorcykler, siden jeg var teenager.
Motocrossere og den slags. Det var vel sådan, vi alle begyndte.
Jeg solgte og købte reservedele. Jeg havde ingen penge.
Så jeg tog til stumpemarkeder og fandt en reservedel her og en der.
Jeg har syslet med motorcykler, siden jeg var 17.
Jeg byggede min første motorcykel i min mors garage.
Og så begyndte jeg at køre motorløb kort efter.
Jeg var tatovør i 15 år.
Jeg rodede med motorcykler ved siden af mit job.
Og da coronaen kom, og alt lukkede ned -
- havde jeg meget arbejde ved siden af med motorcykler.
Og da alt åbnede igen efter coronaen, havde jeg så travlt med motorcykler -
- at jeg ikke vendte tilbage som tatovør.
Da jeg var ung, troede jeg ikke -
- at jeg ville bygge verdens sjældneste motorcykler til Aquaman.
Det er ret vildt.
Du store. Se, hvor smuk den er.
Det er den smukkeste motor.
- Hold da op. - Den ser så fin ud.
Hvor hurtig tror du, den er?
- 100 i timen med den rette type gear. - Skræmmende.
Direkte drev, næsten ingen bremser.
Det bliver fantastisk, hvis de to kører side om side.
Vi skal køre ræs på Harley'er.
Det er ret fantastisk. Vi vil gøre det umulige.
Vi laver Banjoer, DAR, CAC.
Baseret på et billede. Vi vidste ikke engang, hvilken farve den var.
Se bare.
Du er utrolig.
Det er Roamer. Det er Roaming Standard.
Også styret. Du store. Det er mekanisk.
Du store.
Se der.
Hvad fanden er det?
Det er en Cyclone model R15.
Strand lavede tre forskellige motorcykler.
Han havde en racermotorcykel, en gademodel og en strip stock-model.
Det var en Speedster, som den R15 du ser her.
- Er det, hvad den her er? - Ja.
Speedster.
Den har alt det, en motorcykel har. Kobling, bremse, fodplader.
Men den er lavet som en hot rod direkte fra fabrikken.
Du er unik. Der er kun en af dig.
Hvordan gør du det?
Nogle ville kalde det autisme.
Du store. Utroligt.
- Intet i verden. Åh gud, mand. - Se, hvad den gjorde ved mine støvler.
Den bliver et uhyre.
"On The Roam." Nick, tak, fordi du fik mine drømme til at gå i opfyldelse.
Jeg glæder mig til at se den. Og bare stille dem på række.
Man kører 160 kilometer i timen på et cykelstel -
- med 100 procent ætanol, altså en bombe.
Man kører i cirkler på en bombe.
At gøre det i 1920'erne og skubbe til fartgrænsen -
- det har jeg aldrig oplevet. Så jeg ville tage det til næste niveau.
Vi ender med tre Banjoer, en DAR, to CAC'er.
En Knuth. Jeg har aldrig set en.
- Du har set en. - Og noget med otte ventiler.
Og otte ventiler. Ja.
Det er en fest. Vi har oppet os siden første sæson.
Spænd selen.
Sådan, makker.
At se alle disse nye og gamle venner samles om det samme mål -
- og efter et par år med at bygge disse umulige maskiner -
- og det hele lykkedes ... Alle var i chok.
- Se bare der. - Hold da op.
Sæt dig op på den.
Original maling, DAR.
Bed mig ikke om at sidde på noget, jeg ikke kan må køre på.
Du skal køre på dem alle.
Vi skal køre på dem alle.
For en motorcykelentusiast er det et rigt øjeblik.
Det var vores oldeforældre, der gjorde det, og det lever stadig.
Det er stadig i vores sjæle, og vi bringer det tilbage. De havde det sjovt.
Det går 120 år tilbage, 110 år.
Jeg mener, det er som ...
De var relikvier i årtier.
Det var noget, man så på og talte om.
Man kunne ikke få fat i en.
Ja. Og nu er de så meget værd, at ingen vil køre på dem.
Det her er det næstbedste.
Vi har tre. Tre mod tre.
Jeg har et sted, hvor de altid vil være velkomne.
- Mand. Det bliver godt. - Hver og en. Mand.
Tak, Billy.
Du har gjort det godt. Den er fantastisk.
Ja. Tak.
Da jeg voksede op, så jeg op til alle de mennesker.
Det er så fedt at være i kontakt med dem, der ...
De er ens, jeg vil ikke sige helte, men jeg vil sige helte.
De er legender, og de bygger de sejeste ting på planeten.
At kunne gå tilbage med noget så legendarisk som en Cyclone -
- føles som en drøm.
Okay, det er lidt som ...
De næste tre motorcykler, det bliver ikke større.
Det er en drøm, der går i opfyldelse at bygge dem med mine venner.
Og bare tanken om at kunne gøre det ...
Se her. Det er Banjoen. Den har otte ventiler.
Vi skal køre om kap på den.
Det er et stort øjeblik at have de tre sammen.
Det er kulminationen på drømmen.
Der er den.
Se ham lige.
Skinner den nok?
- Jeg elsker det. Jeg elsker det. - I har gjort det godt.
Tak.
Se lige.
Det er ret fantastisk. Vores venner Tom og Sean fra Competition Distributing -
- scannede stort set alt. Vi sendte det ind.
Og de to seje fyre, Brian og Nick ...
Der er den.
Og du fik de tre. Det tog mig ...
Det er Walkslers.
Da jeg så den, blev jeg meget inspireret.
- Det er højdepunktet lige her. - Det er også for at fejre Harley.
Vi elsker ham så højt.
Nu skal vi køre racerløb på dem, og det ville være fedt at have trofæerne -
- fra alt det, vi har lavet, og inspirationen fra gamle venner.
Ved I, hvad jeg mener?
Den er et kunstværk.
Det, vi skal til at gøre ...
Det er nok første gang, at en række Banjomotorer -
- har været på en bane i måske 100 år eller mere.
Du har taget Harley-Davidsons sjældneste racermotor -
- højdepunktet af udviklingen fra 1920'erne -
- og vi skal teste den for første gang i et århundrede.
- Jeg er lidt nervøs. - Spændt og nervøs.
Men det er en sund forsigtighed.
De kørte superhurtigt og gjorde skøre ting dengang.
Og det bliver nok det samme nu.
Motorcyklerne var aldrig sikre til at begynde med.
Hver gang jeg skal køre på en veteranmotorcykel -
- uden bremser og kobling, er det det største sus.
Mit hjerte begynder at banke. Min krop bliver varm.
Man ved, hvordan det føles, for man har prøvet det før.
Det er som at springe ud fra et fly. Man ved ikke, hvordan det vil gå.
Man håber, at alt ender godt, men man ved det ikke.
Der er kun en håndfuld mennesker, der har set alle de motorcykler køre sammen.
At se Cyclonerne, alle de forskellige Harley'er -
- er bare helt unikt. Jeg tror, alle var blæst bagover.
Det er virkelig en ære, for alle ens venner er samlet -
- for at realisere ens drøm.
Og inden for en tidsramme og i det vejr og under de forhold.
Alle motorcyklerne var så forskellige. Hver eneste en var en unik oplevelse.
Det er det, der gør det så specielt.
Hver motor, måden stellet blev bygget på -
- alt var bare en anden holdning, en anden følelse, en anden knurren.
Jeg har aldrig kørt på en jordbane før.
Den er i perfekt stand, hvor man virkelig kan få fart på i svingene.
Det er en helt anden følelse. Man kan have et perfekt øjeblik.
Man er helt bevidst. Man er i øjeblikket, og man mærker alt.
Alle sanser er skærpede. Lydene er ulig noget, man har hørt før.
Lugtene, farten, hvordan motorcyklen føles, hvordan den kører på banen.
Og ved et tryk på gashåndtaget bringer man liv til det vilde dyr.
Jeg havde aldrig set noget lignende.
Tanken om at filme baneracing som vi gør det, ved at være en del af det -
- få kameraet derind og opleve det, vi kører med føreren.
Det var en fed oplevelse.
Jeg må sige, at efter at have set hele sæsonen -
- er det en underlig ting at sige, men ...
Jeg så den, og jeg ved, hvor meget arbejde vi lagde i den -
- og jeg fik tårer i øjnene.
Og det er skørt, jeg ser bare på motorcykler.
Men jeg fik tårer i øjnene, fordi jeg ved, hvor mange der har knoklet -
- for at få motorerne til at virke, så jeg kunne dem frem for verden.
Og denne oplevelse bragte alle mine venner sammen.
Og det var bare så sejt.
At se dem køre fra solopgang til solnedgang.
Og hele stemningen var fantastisk. Jeg er så taknemlig.
Tekster: Helle Cathrine Østergaard Iyuno