ОРИГІНАЛЬНИЙ ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
У центрі цієї історії — Софі.
Але за останні 23 роки
люди часто забувають, ким була моя сестра.
Так багато детективних романів про жорстокі вбивства жінок.
Страшні обкладинки старих детективних історій.
Софі дю Плантьє справді була дуже красивою.
Але в ній було набагато більше.
Вона була відлюдькуватою,
вдумливою,
поетом-романтиком.
Думаю, для неї Західний Корк був місцем для роздумів,
писання та читання.
Вона любила ірландську поезію.
Я запросто могла уявити її у светрі, як вона п’є чай з медом і читає.
Надворі — мерехтливе сяйво Фастнетського маяка.
Зрозуміле людське бажання розгадати таємницю,
що криється у цій страшній історії.
Ось рядок із одного з моїх віршів.
«Багато інших розділів ще не розказані для закінчення історії».
ПРАВОСУДДЯ
ЛЮТИЙ 1997 РОКУ СІМ ТИЖНІВ ПІСЛЯ ВБИВСТВА СОФІ
Яна Бейлі, який висвітлював подію в місцевих газетах,
допитали щодо вбивства та відпустили.
Що буде далі, залежитиме від Генерального прокурора.
Нам доведеться чекати рішення прокурора.
Ви кажете, що не вбивали Софі дю Плантьє,
ніяк до цього непричетні?
Я кажу, що не вбивав її.
Не знав про вбивство. Я невинний.
Ми з Джулі були у шоковому стані.
Згадуючи, я думаю, у нас був посттравматичний стрес.
Того тижня, відразу після події, й наступного,
приїжджало все більше ЗМІ. Переповідалися різні історії.
Всі навколо знали маленькі історії та події,
й усі це обговорювали. Усі.
Все ставало більш дивнішим.
ЯН БЕЙЛІ, ЯКОГО Я ЗНАВ
Він дізнався, що Ян Бейлі знищував релігійні артефакти.
Ґарда поцікавилася, чи правда, що його бачили вночі під дощем
в трусах та капелюсі.
Вона чула, що він ночами виє на місяць
з, як він називав її, «палицею мислі м-ра Бейлі».
Кажуть, він біг дорогою в трусах.
Бейлі гарчав та ревів коло будинку.
Це сталося через місяць після вбивства,
на повний місяць.
Здається, він сказав нам, що спілкувався з місяцем.
Ось звідки пішло слово «лунатизм».
Він вив на місяць
зі своєю палицею посеред дороги… Усе це було.
Мені розказали про це. Гадаю, це правда.
Маю на увазі, я знаю людей, які… Присягаються, що так і було.
Було багато смішних звинувачень і припущень.
Одне з яких про те, що я вив на місяць.
Під час повного місяця вони казали: «О, Бейлі божеволіє».
«У нього ж є палиця. Магічний жезл».
Я й не знав, що у мене був жезл із магічними властивостями.
Я використовував його для заклинань.
Ходили всілякі чутки й нісенітниці…
І хто за цим стояв?
Пішов як до друга, розповісти, що про нього кажуть люди.
Я просто обійшов будинок, і постукав у двері. Він мене впустив.
Він сидів. Навколо всюди були алкоголь та шкідлива їжа.
Він спитав: «Хочеш сидру?», я відповів: «Я працюю. Просто зайшов».
Він був спокійний, доки не почув, що люди кажуть про нього.
Ось так, відразу — раз! — і у нього стався емоційний зрив,
зміна була миттєвою,
він побілів, його обличчя змінилося.
Він був вражений.
І він мені: «Tи дypeнь!», — так до мене, — я сказав: «Що?»
Він: «Ти ж бачив її у Spar в п'ятницю, за день до смерті, і хотів її трахнути».
«Коли ти пішов до неї додому о 02:00 ночі,
втекла з криком, бо ти її злякав».
«Ти побіг за нею, вдарив у потилицю, і зрозумів, що зайшов надто далеко».
Я спитав: «Що ти верзеш?»
Ніби він розказував, що вдіяв, але від моєї особи.
Я злякався і пішов з будинку.
Я тільки-но сидів з кимось й справді небезпечним,
і стало страшно.
Коли він розповідав вам цю історію, чи було це схоже на зізнання?
Безумовно, так.
До речі, він так же робив й з іншими людьми, яким зізнавався.
Ми дізналися,
що він зізнався ще кільком людям з громади.
Однієї ночі,
у новорічну ніч, якщо конкретніше,
місцева пара, Річі та Розі Шеллі,
випивали в місцевому пабі у Скаллі
й розговорилися з Яном Бейлі та Джулі Тома.
Вони запросили їх до себе додому.
Ян почав говорити про вбивство,
він став досить емоційним і почав плакати.
Це було рано-вранці, після п'янки, коли він став поводитися дивно.
Він почав плакати і обіймати Річі Шеллі,
кажучи: «Я зробив це. Не розрахував сили».
Вони із криком повибігали з хати.
Вони втекли.
Будь-який екстрасенс вам скаже,
коли мусите щось сказати, ви це кажете.
Один німецький друг влаштував вечірку.
Ян був там, як і багато інших людей.
На якусь коротку мить ми опинилися поруч.
У моєму світі не існує випадковостей.
Розумієте, на все є своя причина.
Я сказала: «Ви вбили ту жінку».
Вона хотіла, щоб я це сказала.
Він подивився мені прямо в очі,
і сказав, що не хотів, щоб усі були втягнуті.
Ось що він сказав.
Я знала Джулі раніше, ніж Яна.
Вона була моєю сусідкою.
У неї було три дочки,
а тоді з'явився Ян,
через кілька років.
У громаді було звичним підвозити людей,
бо іншого транспорту нема.
Тож, дівчатам треба було добиратися із Лоуертауна.
Я часто підвозила їх аж додому,
а якщо вони забирали своїх дівчат, то брали й Малахія,
мого старшого сина.
Малахієві тоді було лише 14 років.
Після школи він був у свого друга,
коло пабу «Подвір'я» він побачив Яна,
який підвіз його додому.
Ян здавався дуже схвильованим,
і я думаю, що він був п'яний.
З ввічливості Малахій запитав його про роботу.
А той повернувся і сказав:
«Я пішов туди і пробив їй голову каменем».
Він так просто це сказав.
Запала тиша,
я думаю, Малахій просто хотів потрапити додому якомога швидше.
Тоді він нічого не сказав.
Не хотів потрапляти в халепу,
тому що його підвіз п'яний водій.
Але наступного дня він розповів, що сталося.
І я сказала:
«Це занадто серйозно, аби ми самі приймали якесь рішення».
Потім ми доповіли в поліцію.
У Ґарді сказали, це важливий прогрес
в розслідуванні з їх точки зору.
Як і решта громади,
ми не знали, які докази на той час були у Ґарди.
Я знала лише те, що відбувається у моїй власній родині.
Ви маєте розуміти,
у частині країни та більшій частині Ірландії
люди не говорять багато. Буквально, ніхто нічого не розповідає.
Люди можуть щось знати,
але не будуть говорити. Це не їхня справа.
Докази з'являлися невеликими фрагментами
від місцевих жителів, які були достатньо сміливими, щоб говорити з Ґардою.
Малахій був дуже розгублений, наляканий.
Це залишилося з ним надовго.
Не знаю, чи інші так роблять,
але я використовую сарказм, а ще іронію часом,
це було безглуздо.
Назвав це «чорним гумором».
Населення Ірландії тоді складало коло п'яти мільйонів,
і з п'яти мільйонів,
тільки один добродій говорив, що вбив її.
Як пояснити,
якщо людина плаче й обіймає іншу,
зізнаючись у вбивстві. Це що такий чорний гумор?
Жоден з людей, кому він зізнався,
інтерпретував це таким чином.
23 ГРУДНЯ 1997 РОКУ РІК ПІСЛЯ ВБИВСТВА СОФІ
Початок зими, 9:00 ранку.
На півострові Мізен-Хед все ще темно.
Жорж та Марґеріт Буньоль, батьки Софі Тоскан дю Плантьє,
взяли участь у богослужінні з мешканцями цього куточка Ірландії,
який вона любила.
Кілька днів у будинку, який так довго стояв пусткою, горіло світло,
там, де рівно рік тому
знайшли тіло Софі Тоскан дю Плантьє.
Після смерті матері мене дуже оберігали.
Я не зустрічався з поліцією, ні з французькою, ні з ірландською.
Я не говорив з журналістами…
П'ЄР-ЛУЇ БОДЕ-ВІНЬО СИН СОФІ
…Я був далекий від усього.
Я був маленьким хлопчиком,
просто жертвою.
Цілими днями, а потім тижнями, місяцями,
поліція казала родині, що кінець дуже близько.
Буквально завтра.
Ґарда постійно додавала матеріали до справи.
Але ми багато чого не знали.
Ми все ще були в дуже емоційному стані.
Ми, всі ми, думаємо, що правосуддя таки звершиться,
але іноді ми трохи зневірюємося.
А потім на початку січня,
Ґарда знову пообіцяла родині,
що справа скоро буде розкрита.
27 СІЧНЯ 1998 РОКУ 13 МІСЯЦІВ ВІД ДНЯ СМЕРТІ СОФІ
Доброго дня. Заголовки обіднього вівторка.
В Західному Корку заарештували чоловіка у справі вбивства Софі дю Плантьє.
Через рік після першого арешту мене заарештували вдруге.
Він зізнавався людям, що це зробив.
Звичайно, його заарештували.
Вони сказали: «Ми спецпідрозділ».
«Ми з Національного управління кримінальних розслідувань»,
і вони були з елітного слідчого підрозділу Ґарди.
-Кон, у чому справа? -Хотів би я знати.
Згідно ірландського законодавства, можна затримувати два рази по 12 годин.
У Ґарди нема третьої можливості допитати підозрюваного.
Генеральний прокурор досі вивчає справу.
Генеральний прокурор займається юридичною оцінкою розслідувань Ґарди,
та вирішує, чи
надано достатньо доказів, щоб висунути обвинувачення.
Згідно із Законом про кримінальне судочинство,
можна затримувати до 12 годин.
Я говорив з Джулі, коли повернувся зранку…
ДЕНІЕЛ КАРОН КОРЕСПОНДЕНТ IRELAND, RTL
…Я пішов до її, їхнього будинку, бо ми були друзями.
Я запитав її: «Думаєш, Ян винен?»
Вона відповіла: «Я не знаю».
Ґарда досі допитує чоловіка
у справі вбивства француженки Софі Тоскан дю Плантьє.
Там було 2 поліцейських,
пам'ятаю, вони сказали: «Зробімо перерву».
Я заперечив: «Ні, я не хочу».
«Нам треба від тебе відпочити».
Я підозрюю, що вони намагалися отримати зізнання від Бейлі.
Мені зателефонували і сказали:
«Сьогодні, Марі-Мадлен, будуть хороші новини».
І ось тієї ночі хороших новин не було.
Прокурор відмовив.
Його знову випустили.
Бо він не зізнався,
а докази, які вони мали, були другорядними.
Ми були просто приголомшені, всі ми.
Моїм батькам було дуже важко.
В Ірландії з сім'єю жертви не рахуються.
Ґарда проводить розслідування
й згодом подає справу
на розгляд Генеральному прокурору.
Я ж сказав, що нічого не буде,
тому попросимо вас розійтися тихо і швидко.
Гаразд?
І що він робить?
Він читає досьє,
саме він вирішує, притягувати до відповідальності чи ні.
Якщо доказів недостатньо,
справу порушено не буде.
Перепрошую за те, що скажу, але часом
Бейлі тримав Ірландію за яйця.
Після арешту Ян Бейлі розважав ЗМІ,
навіть запрошував їх до свого додому.
Вони з дружиною відповіли на наші запитання
доводили свою невинуватість.
Я б сказала, він займався пресою.
У той час він був з ними тісно пов'язаний.
Ми не впевнені, кому саме вигідна ця брехня про нас.
Але те, що я знаю — поліція намагалася видати мене за вбивцю,
як і мою дружину Джулі.
Ми справді непричетні.
Розумієте, насправді це слабкість його особистості.
Йому потрібна увага.
Вбивство сталося угрудні 1996 року.
Арешти були в 1997 і 1998 роках.
Справа затихла. Розслідування тривало.
Здавалося, що за кілька років нічого не змінилося.
А потім раптом все знову виринуло у людській свідомості.
Ян Бейлі стверджує, що його життя було зруйноване статтями про Софі Тоскан…
Бейлі казав, що газети звели наклеп,
назвавши його вбивцею Софі Тоскан дю Плантьє.
Час від часу виходила непристойна чи руйнівна стаття
в одній з газет.
Очевидно, певні детективи передавали дані своїм контактам,
я згодом подав судовий позов щодо цього.
Намагаючись очистити своє ім'я, він подав позов за наклеп.
ГРУДЕНЬ 2003 РОКУ СІМ РОКІВ ПО СМЕРТІ СОФІ
Почалося слухання справи журналіста Бейлі
проти семи ірландських та британських газет,
у зв'язку з їх статтями про нього,
в окружному суді в Корка.
Його адвокат повторював майже сім років,
що м-р Бейлі був звинувачений через кривотлумачення ЗМІ,
яке мало на меті демонізувати його клієнта.
Але газети подавали заявки на отримання доступу до файлів Ґарди,
і вони його отримали.
Що виявиться дуже важливим.
Вони викликали свідків, які надали покази Ґарді.
Люди, які не хотіли бути там
раптом опинились притягнутими до суду.
Очевидно, я б подивилася новини RTÉ та послухала свідків у Скаллі,
які були біля будівлі суду, ухилялися від камер
бо ніхто не хотів з'являтися на телебаченні.
Ми всі зацікавилися справою
бо, знаєте, це вже частина нашої історії.
Ми багато дізналися про справу і розслідування.
Вперше громадськість дізналася про деталі
справи Ґарди проти Яна Бейлі.
Суд, який заслухав докази у справі, може тривати до кінця тижня.
Тож, ми ознайомилися зі справою Ґарди,
яка, слід зазначити, мала дуже непрямі докази,
але була досить детальною.
Раніше ми не мали доступу до ірландської справи.
Надзвичайним було те, що усі опитані свідки
під час цього судового процесу прийшли і повторили те саме.
Вони не брехали.
У ситуації, коли ми не знали, чому Бейлі був підозрюваним,
ми раптом побачили, що він винен.
«Ось чому вони вказують на нього».
Хоча Ян Бейлі подав позов на газети,
він перетворився на судовий процес.
Білл Фуллер говорив, що м-р Бейлі сказав:
«Вона втекла з криком, і це щось в тобі сколихнуло».
«Не розрахував сили, мусив її добити».
М-р Фуллер думав, що м-р Бейлі зізнався…
Малахій Рід стверджує, що Ян Бейлі відповів:
«Все було добре, поки я не пішов і не пробив їй голову каменем».
Він обійняв Річарда Шеллі і сказав: «Це я зробив. Я зайшов надто далеко».
Дивно, що він не передбачив, що це закінчиться для нього погано.
Бейлі часто був зарозумілий,
тож, думав, що заробить на ЗМІ й закриє їм рота.
Одним із найцікавіших доказів
під час цієї справи про наклеп
був на міст Кеалфадда,
приблизно за 1,6 км від дому Софі.
Власниця магазину зі Скалла казала у суді, що бачила тут Яна Бейлі
о 03:00 ранку у ніч вбивства Софі.
Марі Фаррелл була важливою,
бо була єдиною людиною, яка бачила Бейлі поза домом,
неподалік від будинку Софі.
Марі Фаррелл сказала Ґарді, що бачила чоловіка,
якого потім ідентифікувала як Бейлі, на мосту Кеалфадда,
приблизно за 1,6 км від дому Софі Тоскан дю Плантьє.
Марі Фаррелл — головний персонаж,
бо вона бачила Бейлі…
ФРЕДЕРІК ҐАЗО КУЗЕН СОФІ
…у ніч вбивства на мосту Кеалфадда.
Вона була головним свідком.
Ви на 100% впевнені, що на мосту був Бейлі?
На 110%.
Ян Бейлі підтвердив це, коли зайшов до мого магазину,
бо сказав: «Я знаю, ви бачили мене на мосту».
Вона була дуже достовірною.
Непохитна та дуже чітка щодо того, про що казала,
і говорила прямо,
що Ян згодом переслідував її та погрожував.
Марі Фаррелл заявила,
що Ян Бейлі кілька разів намагався змусити її
відкликати покази, надані Ґарді.
Вона розповіла, що він знає щось про неї, тому просив змінити свідчення.
Вона подавала чимало офіційних скарг до Ґарди
щодо кампанії переслідування та залякування, якої вона зазнала
від Яна Бейлі.
Він прийшов до магазину,
і сказав, що знає, що я бачила його на мосту,
хотів, щоб я повідомила його адвокату,
що Ґарда змусила мене вигадати історію про нього.
Якщо я це зроблю, він дасть мені спокій.
І коли я не стала цього робити,
перетворив моє життя на пекло.
І на одному етапі я подумала:
«Він великий, міг вбити мене за 2 хвилини
ніхто б і не дізнався».
Ми чекали відкриття магазину,
і вона прибігла,
дуже перелякана, ми спитали: «Що сталося?»
Вона сказала, що Бейлі припаркувався навпроти її машини,
й пішов собі.
Він робив такі жести, коли зустрічав мене на вулиці,
або робив так.
Це залякування тривало місяцями.
Вона казала, що боїться за себе та своїх дітей.
Я провів розслідування.
Виявилося, що є й інші свідки та сусіди, яким він погрожував.
Тож, це було цілком зрозуміло,
що жіноче населення регіону
боялося Яна Бейлі.
Багато жінок були просто нажахані.
Жінки просто від нього втікали.
Вони йшли і ніколи не поверталися.
Сьогодні Ян Бейлі третій день свідчив в окружному суді Корка.
Це було щось неймовірне.
Пишете щось до обіду,
а потім це все коту під хвіст.
Перехресний допит Яна Бейлі розпочався пообіді,
і майже відразу його звинуватили у, як це називали, його бурхливими стосунками
з дружиною Джулі Тома.
Він так сильно бив Джулі, що вона ледь не втратило око.
Друг дочки Джулі Тома, Пітер Белецькі,
повідомив суду про напад Яна Бейлі на Джулі Тома у 1996 році.
Постукали у двері, це була дочка Джулі Вірджинія.
Просила мене відвезти Джулі до лікарні.
Джулі сиділа на ліжку.
Вона згорнулася в клубок.
Око було розпухле і підбите. Половина волосся на голові — видерта.
На її обличчі були сліди від нігтів. Губа була розірвана.
Фенелла, яка тоді була маленькою, дивилася на мене,
я й досі не можу…
Вибачте. Одну хвилинку.
Вираз обличчя цієї дитини
благав: «Допоможіть мені, прошу»,
а я не міг, розумієте?
Я ніколи не почувався таким безпорадним.
Я не міг допомогти цій дитині.
Це стало частиною їх спільного життя,
сусіди звикли бачити її з синцями.
Після 3-4 разів вони бачили її з чорним оком.
Були вражені жорстокістю нападів.
Пол Галлахер, представник ЗМІ, припустив,
що він бив міс Тома щонайменше п'ять разів.
Я не хочу про це згадувати, просто це все давно минуло.
Того разу ми обоє випивали,
Я, можливо… Не знаю, що сталося, але вона почала мене хапати,
я відштовхував її назад,
і так я зашкодив їй.
Містер Бейлі зізнався,
що у міс Тома були відсутні пасма волосся на голові,
її око було фіолетовим, розміром з грейпфрут,
губа була відірвана від ясен. Їй наклали вісім швів.
Містер Бейлі сказав, що він випив і втратив контроль,
але він заперечував, що був жорстоким.
Я говорив з місцевим поліцейським,
казав: «Вона не писатиме заяву».
Той відповів: «Вона повинна це зробити, інакше
наступного разу буде гірше. Він скривдить когось іншого.
Коли сталася ця подія відносно убивства Софі?
Я думаю, за півроку до того.
Максимум.
Я беру на себе усю відповідальність.
Але ми обоє винні…
Танго танцюють двоє.
Але я не намагаюся відмовитись від своїх вчинків, зовсім ні.
Ян — дуже цікавий парадокс між безсоромністю й соромом.
Сьогодні суддя Моран виніс вердикт у справі Бейлі.
Газети не клеймили його вбивцею,
суддя Моран, не вагаючись, описав містера Бейлі як жорстоку людину.
Справу він програв.
Сам собі зашкодив…
ЛАРА МАРЛОУ КОРЕСПОНДЕНТ IRISH TIMES
…накликавши на себе цей суд.
У Парижі, в будинку батьків Софі Тоскан дю Плантьє,
її сім'я раділа рішенню судді.
Я думаю, вирок правильний. Безперечно, суддя наполягав,
що він був дуже жорстоким, переважно з жінками.
Ми сподіваємося, що з новими свідченнями,
прокурор прийме рішення дуже скоро,
і вбивцю заарештують.
Можна було передбачити,
що його скоро заарештують, щось мало статися.
Ми ще сподівалися, що прокурор притягне його до відповідальності.
Ірландський Генеральний прокурор
каже, що не планує звинувачувати Яна Бейлі у вбивстві.
Мене приголомшує, що після
усіх свідчень та доказів, Ірландія не посадила його на лаву підсудних.
Очевидно, що Бейлі здавався ще більш винним, ніж раніше.
Але нічого не сталося.
Після смерті мами
мені пощастило поставити великий бар’єр між собою та цією історією.
Але час іде.
Минуло 23 роки, у мене було два етапи.
Етап, коли я був дитиною,
яка страждала, плакала, сумувала,
а потім етап, коли я вирішив боротися.
ПАРИЖ ФРАНЦІЯ
АСОЦІАЦІЯ ВСТАНОВЛЕННЯ ПРАВДИ ПРО ВБИВСТВО СОФІ ТОСКАН ДЮ ПЛАНТЬЄ
Асоціація надзвичайно важлива для мене і для пошуку істини.
Щомісяця, незалежно від обставин у житті, ми зустрічаємося.
Її заснував брат моєї бабусі.
Ми були переконані, що ірландська поліція, Ґарда,
вирішить проблему: «Ми знайшли вбивцю».
ЖАН-П'ЄР ҐАЗО ДЯДЬКО СОФІ
Тоді, очевидно, так не сталося.
Я почав говорити сестрі:
«Так можна чекати роками. Нічого не робиться».
І ми створили асоціацію у 2007 році.
Що сталося?
Ви схудли?
Я нічого не знав про кримінальне право.
Я дізнався відмінності між правовими системами.
Чи можна заочно засудити в Ірландії?
Французька система зовсім інша.
Справді зовсім інша, й цього не можна недооцінювати.
В Ірландії вона базується на британській системі правосуддя,
коли вина має бути доведена поза розумним сумнівом,
а у Франції — за сукупністю доказів.
Це загальна маса доказів.
Після судового розгляду за наклеп у 2003 році,
у нас є всі свідчення свідків. Вперше у нас є все.
Це було початком юридичної боротьби у Франції
за правду і правосуддя для Софі.
Всі, хто знав маму, знали, що вона боєць,
і я спробую стати бійцем.
Можна сказати одне
Бейлі не зможе уникати правосуддя вічно.
Ми створили асоціацію у вересні 2007 року,
а французьке розслідування почалося у 2008 році.
Чого я навчився з цієї історії протягом 24 років,
кожного разу, як думаєш, що скоро кінець,
не перестаєш дивуватися.
В історії відбувся прорив, який розбурхав Ірландію та Францію.
Я впевнена, що це не Бейлі.
МАРІ ФАРРЕЛЛ
-Впевнені, що це був не Ян Бейлі? -Так.
Марі Фаррелл відмовилася від своїх свідчень.
Це все маячня
у свідченнях, я від них відмовилась.
Головний свідок раптом
безповоротно самоусунулась.
Марі Фаррелл перевернула розслідування з ніг на голову.
Одружена, але була з іншим чоловіком.
Я думала, якщо це випливе, моє життя буде зруйноване,
я думала, мій шлюб зруйнований,
незважаючи на те, що я не зраджувала.
Скомпрометована цим,
тепер вона стверджує, що поліція змусила її вказати на головного підозрюваного.
Сказали мені цим не перейматися,
що мені не доведеться йти до суду,
вони хотіли, щоб я це сказала лиш для протоколу.
«ЦЕ ВІН».
ЯН БЕЙЛІ
Коли слухали справу про наклеп, я їй вірив.
Вона була достовірна у свідченнях.
Коли відмовилася від свідчень,
Я їй повірив. Вона знову була переконлива.
Казала, що відмовляюся від заяв,
я плакала, і сказала йому: «Це все. Я відмовляюся від свідчень».
«Я більше не можу, не витримаю».
Що ж, тепер я не знаю. Розумієте,
вона притримувалася своєї історії протягом 10 років,
що, на мою думку, було правильним.
Що змусило її змінити історію?
Як ви гадаєте?
Я зараз кажу правду.
Навіщо б мені була потрібна така увага,
якби я не казала правду?
Можливо, тому, що Ян Бейлі погрожував вам
або залякав,
оскільки до цього часу в суді були докази,
із ваших власних вуст,
що ви його боїтеся,
і це ваш спосіб від нього позбутися?
Ні, Ян Бейлі мене жодним чином не залякував.
Наша сім'я дуже шкодує, що не вдалося припинити тиск,
який Бейлі чинив на Марі Фаррелл.
Багато років вона жила в тому ж містечку, що й Бейлі, у Скаллі,
на неї чинився величезний тиск.
Справа застопорилася, а Ян Бейлі почав оговтуватися.
Бейлі був у захваті.
Він сказав: «Ласкаво просимо на сторону добра».
Тепер на їхньому боці був свідок,
який стверджував, що Ґарда була корумпована.
ФРЕНК БАТТІМЕР АДВОКАТ ЯНА БЕЙЛІ 2005 РІК — ДОНИНІ
Чи мало розслідування на меті
обвинуватити того, хто був завідомо невинний?
На мою думку, йдеться про некомпетентність,
а не щось навмисне чи зловмисне.
На жаль, думаю, ці невдачі
на шляху поліції траплялися з першого дня.
Великі помилки були від самого початку,
з місця злочину, яке не було збережене недоторканим.
Люди могли просто ходити там.
Я маю на увазі, докази зникли. Будемо відверті про ворота.
Під час розслідування зникли великі, закривавлені ворота з двору.
Як, заради Бога, щось подібне може зникнути?
Чому не провели впізнання
після того, як Марі Фаррелл бачила його на мосту Кеалфадда?
Це лише один аспект,
який, як Ґарда приватно визнає, вони провалили.
Ми, як і будь-яка поліція, не ідеальні.
Я не кажу, що ми не помилилися, але не було…
Я скажу це будь-де. Корупції не було.
Людей ніхто не підставляв.
Усе робилося чесно.
Не думаю, що затягували розслідування, аби показати, як це слід робити.
Але, якщо у розслідуванні є недоліки,
чи це автоматично означає, що він невинний?
Пройшло півроку, рік, потім два, три, чотири роки,
і ти думаєш: «Чому, в дідька, нічого не робиться?»
Я просто не розумію, чому прокурор не притягнув його до відповідальності.
ГРУДЕНЬ 2011 РОКУ 15 РОКІВ ПО СМЕРТІ
Почали з'являтися нещодавно відкриті офіційні файли.
Десять років тому в прокурорі заявили, що обвинувачення Бейлі було безпідставним.
У 2011 році ми дізналися, чому прокурор зробив висновок,
що проти Яна Бейлі недостатньо доказів.
Документи включали точку зору Імонна Барнса,
Генерального прокурора,
який прийняв рішення щодо справи Бейлі.
Він зазначав, що доказів у справі
зовсім недостатньо для звинувачення м-ра Бейлі.
М-р Барнс сказав, що розслідування Ґарди було помилковим і упередженим
стосовно м-ра Бейлі.
Прокурор вирішив, що є деякі спірні методи,
застосовані Ґардою у ході розслідування.
Я був дуже розчарований.
Я — коп.
Моя робота полягає у зборі доказів
та їх наданні до прокуратури.
Вони приймають рішення.
Ми не маємо права сперечатися з ними,
незважаючи на те,
що вони кажуть, «Як він може ігнорувати це?»
ТІЛЬКИ ЧОРНИЙ ГУМОР
Майже у кожному випадку
свідок давав покази, а Ян — іншу версію,
прокурор схилявся на сторону Яна.
Він сперечався із кожним свідком
з точки зору достовірності.
П'ЯТЬ МІСЯЦІВ ПІСЛЯ ВБИВСТВА
він піддає сумніву, адже їх не було зроблено відразу.
вони є ненадійними.
Наприклад, 14-річний Малахій Рід
нічого не сказав матері того вечора.
А чекав до наступного дня, тому прокурор відхилив його заяву.
Звичайні свідки, які не мали жодної причини брехати.
Стосовно його інтерпретації попередньої поведінки Бейлі,
не знаю, як це можна трактувати
сарказмом за сценарієм.
Найбільш шокуюче у звіті:
«Ну, так, Бейлі дуже жорстоко ставився до жінок,
але, на жаль, таке трапляється».
Начебто виправдовуючи
той факт, що він мав історію насильства над жінками,
не мав відношення до справи про вбивство.
У висновку в кінці звіту зазначено:
«Підстав для обвинувачення в суді недостатньо».
Джеймс Гамільтон заявив, що доказів недостатньо,
щоб звинуватити Яна Бейлі у вбивстві Софі Тоскан дю Плантьє.
За його словами, слідчі можуть підозрювати,
але прокурор мусить діяти згідно доказів.
Родина Софі Тоскан дю Плантьє
створила асоціацію для тиску на владу
Ірландії та Франції.
Цей тиск призвів до рішення комісара Ґарди
минулого місяця передати справу мадам Софі де Плантьє міністру юстиції
до магістрату Парижа,
що проводить розслідування за французьким законодавством.
Коли громадянина Франції вбивають за кордоном,
Франція має право проводити власне розслідування,
а після цього — притягнути підозрюваного до відповідальності.
Сподіваюся, у цій справі буде порушено кримінальне провадження.
Ми над цим працюємо.
Це була французька сім’я,
яка продовжувала стукала у двері французького уряду.
«Змусьте систему правосуддя Ірландії розібратися, притягніть до суду».
У мене є чарівна флешка з усіма важливими документами.
Французький файл.
Я дуже співчуваю родині,
але не можу зрозуміти, чому
вони настільки вірять свідченням, наданим у цій країні.
Це, м’яко кажучи, нечесно.
Була змова з метою перешкоджання правосуддю,
Марі Фаррелл змусили дати неправдиві свідчення.
Я боровся, навіть подавав судовий позов, щоб очистити своє ім’я.
ЛИСТОПАД 2014 РОКУ 18 РОКІВ ПІСЛЯ ВБИВСТВА СОФІ
У місці, яке звуть ірландською Рив'єрою,
готуються до нових викриттів.
Бейлі подав позов проти держави
щодо помилкових звинувачень у вбивстві.
Бейлі подав на нас до суду.
Все таємне завжди стає явним.
Може затягтися, але це неминуче.
Присяжним сказали, що Ґарда була у змові, аби звинуватити Яна Бейлі
у вбивстві Софі Тоскан дю Плантьє,
злочині, якого він не вчиняв.
Виглядало так, ніби Ян Бейлі мав перемогти.
Марі Фаррелл під присягою сказала, що прийшла до суду без погроз і спонукань.
Звичайно, коли Марі Фаррелл вийшла на трибуну,
вона вважалася головним свідком.
Свідчення Марі Фаррелл були драматичними.
Але адвокат сказав,
що її свідчення були недостовірними у багатьох питаннях.
Її запитали про чоловіка, з яким вона була
тієї ночі, коли бачила Бейлі на мосту Кеалфадда.
Марі Фаррелл ніколи не розкривала особистість чоловіка, з яким
була 23 грудня 1996 року. Під час дачі свідчень
вона відмовилася сказати, з яким була тієї ночі.
Заявила: «Я не буду».
Він продовжував наполягати, і тоді вона сказала:
«Мені це набридло. Це моє особисте життя».
«Я більше не терпітиму».
Вона взяла свою сумочку і пальто, залишила місце свідка
й пішла із зали суду,
налякавши Бейлі та його команду.
Демонстративний відхід Марі Фаррелл спричинив фурор.
Оператор каналу RTÉ зреагував.
Він підбіг з-за спини і зняв, як вона виходила через чорний хід.
Баттімер вмовляв її повернутися.
Суддя її попередив.
Сказав: «Це був ваш останній відхід».
Далі він заявив:
«Вам доведеться назвати ім’я цієї людини».
«У цьому процесі не буде секретів. Назвіть його ім'я».
І вона назвала.
Чергова брехня.
Вона фактично збрехала суду під присягою.
Адвокати поліції та країни
казали, що історія Марі Фаррелл часто змінювалася, тому стала неправдоподібною.
Бідна жінка постійно говорила неправду.
Вона не розуміла, що казала. Верзла якісь нісенітниці.
Головним свідком для Яна є Марі Фаррелл.
Це дійсно найважливіше у даній справі — довіра до неї була підірвана.
Після цього він програв справу у Верховному суді.
Пообіді Бейлі пішов з Верховного суду,
програвши судову тяганину
й отримавши багатомільйонний рахунок за витрати.
Вибачте, сказати нічого не можу.
Суть в тому, на мою думку, що
вона сама прийшла до нас.
Ми не шукали її, і це дуже важливе питання.
Я її добре пам’ятаю.
Я справді пам’ятаю, як Софі сиділа тут, в барі.
Завжди дуже стримана,
сиділа собі тихенько.
Нікого не турбувала.
Все згадалося, ніби вчора.
Знаєте, 24 роки — це довго.
ДЕНІС КВІНЛАН ВЛАСНИК ПАБУ
І багато стирається з пам'яті,
важко пригадати усі деталі.
Судові справи за наклеп,
інші судові справи,
відтоді її називають справою Бейлі,
я думаю, що фокус повинен повернутися до Софі,
невинної жертви чийогось страшного вчинку.
У той час були всі ці запитання,
на які не було належної відповіді.
Ми всі шукали підказку.
ТОМА МАККАЛЛІМ МЕШКАНКА СКАЛЛА
Якби ми могли знайти відповідь та все налагодити.
Було багато місцевих контактів, де…
Це все одно, що складати пазл.
Ми всі намагалися розібратися в усіх дрібних частинках інформації,
намагалися поєднати
в якусь загальну картину,
що продовжувала руйнуватися.
Часом були вагомі причини, чому Ґарда отримувала заяви
через тижні, місяці або й роки.
Вони не усвідомлювали важливість сказаного людиною.
КАЛІФОРНІЯ США
Я пам’ятаю хвилювання під час допиту Ґарди
протягом багатьох років.
Я була в будинку підозрюваного
на наступний день після того, що сталося.
І це було те, чого я ніколи не могла забути.
Коли мені було 20 років, я покинула Італію,
переїхала до Ірландії, де зустріла Джинні Тома.
Я пам’ятаю, вона була відкритою щодо своєї родини,
матері, Джулі,
та її горезвісного чоловіка Яна.
Я врешті-решт збиралася святкувати з ними на Різдво.
Пам’ятаю проїзд на автобусі від Корка до Західного Корка,
плітки про вбивство.
Коли я приїхала, там було якось дивно.
Пам’ятаю, що Ян висвітлював цю справу, будучи журналістом.
Він був великим хлопцем з сильним характером,
і я пам’ятаю, що бачила подряпини на його руках.
Їх було видно,
і не думаю, що він отримав їх, рубаючи ялинку
чи індичок.
Не те, що б я ретельно його роздивлялася,
але, я можу впевнено сказати,
що якісь колючки спричинили ті подряпини.
Я пам’ятаю, що в душі,
я бачила велике відро.
Там було замочене темне пальто.
Важка тканина.
Я вважаю, що це було пальто Яна.
Як на мене, це незвично, знаєте,
що хтось пере таке велике пальто, яке непросто висушити,
серед зими, але…
Це важливо, і я чітко пам’ятаю,
що це було незвично.
Я все ще думаю, що є величезна кількість питань щодо справи,
на які він так і не відповів.
Стільки суперечностей між його версією
та показами свідків, які надавалися Ґарді.
Наприклад, чи знав він Софі?
Чи знали ви цю жінку? Чи зустрічалися з нею раніше? Чи були знайомі?
Бачили її раніше?
Я ніколи її не зустрічав, не був знайомий, ніколи з нею не говорив.
Ви знали Софі Тоскан дю Плантьє?
Я не знав її, бо ніколи з нею не зустрічався,
але бачив її раз, мені на неї вказали.
Чи знаєте ви…
Я ніколи не зустрічався з нею і не говорив.
Я бачив її одного разу, коли на неї вказав сусід.
Коли Софі померла, це було таким шоком.
У результаті я замкнулася в собі.
Нічого не читала, не слухала і не дивилася.
Я нічого не хотіла знати.
Пам'ять повернулася лише тому, що ми створили асоціацію,
але це було набагато пізніше.
Це одна з цікавих функцій пам'яті.
«Чоловік, який писав вірші» промайнуло у моїй голові.
Напевно, то була її перша ніч в Ірландії.
Перед моїм днем народження вона подзвонила,
і ми говорили про все на світі,
про її життя, чоловіка, роботу, те, що вона робила того дня.
У той момент, коли розповідала про роботу,
Софі згадала про чоловіка.
Він хотів зустрітися з нею, щоб поговорити про поетичний проект,
він їй здався дивним.
Викликав занепокоєння.
Я сказала: «Зустрічайся з ним лише в людних місцях».
Він сказав, що ніколи не зустрічав її. Усі ці люди,
принаймні вісім різних людей,
давали покази, які суперечать тому, що він не знав її.
ПАРИЖ ФРАНЦІЯ
Можливо, найважливіший з усіх Гай Жирар,
кінопродюсер, який працював з Софі,
говорив з нею перед від'їздом до Ірландії,
вона знову згадала
що має зустрітися з письменником зі Скалла.
Ця історія надзвичайно вплинула на мене.
ГОЛОС ГАЯ ЖИРАРА КІНОПРОДЮСЕР І КОЛЕГА
Глибоко вплинула.
Був вечір перед її від’їздом.
Я думав, що вона говорить про британського режисера,
який мав схоже ім’я.
Я сказав: «О, я його знаю. Я бачив цей фільм, і той».
Вона сказала: «Ти не знаєш його».
«Ян Бейлі живе по сусідству в Корку».
Вона сказала мені, що він був письменником,
журналістом чи поетом,
його цікавили історії домашнього насильства.
Софі знала Бейлі. Бейлі знав Софі.
Другий елемент — це зізнання Бейлі.
Зізнання Бейлі Малахію Ріду, іншим людям:
«Я це зробив».
Третім елементом є пересування Бейлі у ніч вбивства.
Він сам визнав, що не був вдома тієї ночі.
Тож, алібі в нього немає.
Інший момент, звичайно,
подряпини та рана на чолі.
Я маю на увазі, що все це є частиною доказів.
Французи називають це частиною сукупності доказів.
Коли ви збираєте все це докупи, стає страшно.
Тоді ми опинилися в ситуації,
коли французи вирішили продовжити заочно судити Яна Бейлі.
У нас був суд, якого ми чекали 22, 23 роки.
ТРАВЕНЬ 2019 22 РОКИ ПІСЛЯ ВБИВСТВА СОФІ
Завтра в Парижі, на відстані понад 1000 кілометрів,
Яна Бейлі судитимуть за вбивство, згідно із французьким законодавством.
Юридично це безпрецедентний випадок у франко-ірландських відносинах.
Перед судом у Франції
я хотів поїхати до Ірландії з дядьком Бертраном,
пояснити місцевій громаді, що відбувається.
І чому це було важливо для них,
я боровся за справедливість для своєї матері,
щоб очистити ім'я їхньої землі.
Це текст, який я зачитав у церкві.
«Дорогі друзі, дорогі сім'ї, дорогі ірландці,
за кілька днів
суд над чоловіком, звинуваченим у вбивстві моєї матері
врешті розпочнеться».
«Це судовий розгляд злочину,
що не відповідає тому, якою є Ірландія».
«Це розгляд злочину, якого ми з вами не заслужили».
Я боровся роками, як пес.
Я страждав роками.
Останні 15 років я переконаний,
що все вказує на Бейлі.
Все показує, що це Бейлі.
Жодних сумнівів.
П'єр-Луї Боде-Віньо прибув до кримінального суду Парижа,
де заочно судитимуть чоловіка, обвинуваченого у вбивстві його матері.
Там немає присяжних.
Натомість справу вирішуватимуть три магістрати.
Я думаю, це дивно.
Тобто, до цього я брав інтерв’ю у Френка Баттімера,
і запитав: «Ви збираєтесь когось туди посилати?»
Він відповів: «Нащо? Його визнають винним».
Адвокат, який представляв інтереси Яна Бейлі
протягом більшості останніх 23 років після вбивства
відхилив провадження як недійсне.
Ні, він не визнає,
що провадження є дійсним або справедливим.
Він не буде присутній і не буде представлений.
Я цього так не залишу.
Я не дам йому спокою.
Під час судового процесу викликали більше 30 свідків.
Я була на суді, мене опитували у якості свідка.
Це було дуже важко пережити, дуже страшно.
Треба було розказати, що Софі говорила зі мною про цю людину.
Ось що було важливо.
Було дуже страшно, але це необхідно було зробити.
Я внесла маленьку частку, сподіваємось, якщо всі шматочки з’єднаються,
щось зміниться.
Мої покази були важливим фактором.
Що, знаєте, змусило мене…
відчути, що я роблю правильно,
нарешті, кажучи про це відкрито.
Я думаю, що мої свідчення, як і всі інші,
були корисними для винесення вироку.
Було складно, але я хотів сказати
те, що тримав у собі останні 23 роки.
Я хочу поставити крапку. Це все, чого я хочу. Це те, чого хочуть всі.
Вони справді вважали, що свідчення Марі Фаррелл були правдивими,
незважаючи на її заперечення.
Я думаю, у Франції припустили, що первинні свідчення
були правдивими.
Вперше судили люди, які були поза темою.
Все, що ми собі уявляли, усі наші гіпотези
були викладені суддями об'єктивно та професійно.
День вироку був найдраматичнішим моментом.
Після 22 років очікування,
22 років страждань,
22 років питань,
судді засудили Яна Бейлі,
який вбив мою матір більше 22 років тому, до 25 років ув'язнення.
Містер Бейлі був визнаний винним.
Це зрозуміло. Він її вбив.
Суддя це сказав.
Батько Жорж покинув залу суду
невдовзі після того, як Яна Бейлі заочно звинуватили
і засудили до 25 років ув’язнення за вбивство його дочки.
Звичайно, це був дуже емоційний момент для родини.
Це вирок. Це перший вирок,
і я не розумію, як Ірландія могла відмовити в екстрадиції.
Тепер повинно звершитися правосуддя.
Це європейський ордер на арешт, він стверджує, що я…
винний у…
зумисному вбивстві, серйозному нападі та побитті…
мадам Тоскан дю Плантьє.
Що ж, мене звинуватили у вбивстві,
тоді як французи мене навіть не допитали.
На цьому справа ще не закінчена. Я буду відстоювати.
Якщо мене видадуть,
і я гнитиму в якійсь французькій в'язниці,
усе, чого вони досягнуть — засудження невинної людини
за чужий злочин.
ЖОВТЕНЬ 2020 РОКУ 24 РОКИ ПО СМЕРТІ СОФІ
Лише пару годин тому пролунали новини
щодо рішення Верховного суду
не екстрадувати Яна Бейлі до Франції
для відбування 25-річного покарання.
Що буде далі?
Я не знаю.
Якщо Бейлі вислизатиме й далі,
запевняю, я подбаю про те, щоб він своє отримав.
Він був засуджений у Франції. Я не розумію,
як цей чоловік гуляє по Ірландії.
Ви можете пояснити мені, чому він на волі?
Я пишу вірш, який намагаюся запам’ятати.
Якщо я неодноразово записую і декламую його…
Врешті запам'ятовую.
Він старіє.
Стає повільнішим.
У нього багато турбот.
Він носив це в собі протягом останніх 20 з чимось років.
Незалежно від того, чи винний він, чи ні.
Якщо він невинний,
то його переслідували протягом останніх 23 років.
Його життя не є нормальним. Він знає, що люди його уникають.
Він знає, що люди не говорять із ним.
Це неправильно.
Я думаю, що його засудили за характер.
Можливо, в інших частинах Ірландії сусіди б його турбували,
йому довелося б виїхати,
але той факт, що він ще там, думаю,
вказує, наскільки толерантними були його сусіди навіть після вбивства.
Але це величезна травма для громади.
Я дуже рідко ходжу на ринок
зі зрозумілих причин.
І це через 20 років.
Все добре. Пишу новий вірш.
Мені не подобається,
що ця людина завдала стільки болю
і просто…
продовжує гуляти на волі.
Я написав його минулого тижня, це чорновий варіант.
Я думав, що впораюся з цим,
Я думав, що бачив усе,
Але сталося щось дуже дивне
І ручка відпала з дверей…
Я бачив Бейлі принаймні двічі.
Одного разу він мене впізнав.
Він переконаний у своїй правоті, але…
У мене нема співчуття. Жодного.
Просто відчуття того, що побачив пусте місце.
Ніщо.
Це ніколи не виходило з моєї голови,
бо кожного дня у газетах щось пишуть.
Наближаються судові засідання. Подаються апеляції.
Це стало частиною життя.
Але я дуже співчуваю батькам.
Як вони жили після того, що сталося?
Вона була їх гордістю.
Усім, заради чого вони жили.
Мене турбує те, що він не зізнався.
По-твоєму, правосуддя б здійснилося, якби він зізнався?
Марґеріт переконана, що це він.
Але чи принесло б це мир?
Не можна отримати правосуддя, якщо втратили дочку.
Ні.
Будинок в Ірландії — єдине місце,
куди б я поїхав з мамою, й куди я продовжую їздити.
Ніби поїхати в гості.
Залишатися у неї кожного разу.
Мама присутня в цьому будинку.
Подивіться на білизну граду.
Вона тут.
Ян Бейлі продовжує стверджувати, що непричетний до вбивства Софі.
В останніх заявах Джулі Тома підтвердила його невинуватість.
У квітні 2021 року вона пішла від Яна Бейлі.
У Франції вирок Бейлі залишається чинним,
і він має право на перерозгляд справи.
Ірландські суди відхилили клопотання про екстрадицію.
Вони не визнають закону, за яким судили Бейлі.
СОФІ ТОСКАН ДЮ ПЛАНТЬЄ 1957-1996
Переклад субтитрів: Тетяна Реббекі