Šī pilsēta izvēlējās tevi par savu varoni, Supermen.
Tāpēc nāc un cīnies par viņiem.
Cīnies kā varonis.
Un mirsti kā varonis.
Henšov.
Henk, mums nav jābūt ienaidniekiem.
Cīnījāmies kopā...
Nē!
Es aizstāvēju savu pasauli no invazīvas sugas.
Tu man atņēmi to pasauli, Supermen.
Tu atņēmi manu nākotni.
Un tagad es atņemšu tavējo!
Džon, ko tu domāji ar to, ka, tavuprāt, mums būs vairāk laika?
Nu...
Nu nākotnē Kiborga Supermens un viņa droni...
viņi iznīcina pasauli.
Viņi...
iznīcina tevi.
Un tēti.
Tāpēc doktors Lutors atsūtīja mani atpakaļ!
Pagaidi. Doktors Lutors?
Jā! Lai palīdzētu tevi izglābt.
Lekss Lutors, kurš pārvērta Henku Henšovu par Kiborgu Supermenu.
Atgrieza mani pagātnē!
Džon, kāpēc tu man to neteici?
Tas viss vienkārši notika tik ātri.
Kad es nonācu šeit, viss bija tik...
dzīvs.
Mana pasaule ir tik atšķirīga, mammu.
Un kad es redzēju tevi un tēti, es...
Nekad nebiju redzējis tik laimīgus cilvēkus un gribēju būt daļa no tā.
Vismaz uz mirkli.
Džon...
Neļaušu, lai mana nākotne piemeklē tavu pasauli.
-Es to nokārtošu. -Kā mēs...
Es izglābšu tēti.
Bet tev...
Tev jāpaliek šeit, kur ir droši.
Nē, tūlīt pat nāc atpakaļ, Džonatan Kent!
Džon!
Tēt, man vajag auto!
Es strādāju visu savu dzīvi, lai izveidotu sev nākotni!
Es cīnījos. Es trenējos.
Bet tu vienkārši atlidoji un to visu atņēmi!
Visa tā upurēšanās.
Un kas man no tā ir palicis?
Par ko esmu kļuvis!
Bēdziet! Slēpieties!
Paskat, cik ļoti viņam rūp!
Paskat, cik daudz tu viņam nozīmē.
Vai mūsu pasaules smagums tev ir par lielu, varoni?
Džon!
Džon, tev jāatgriežas pie mātes, drošībā.
-Nē, tēt. Es... -Dodies uz saimniecību.
Tēt, viņš tevi nogalinās!
Atgriezos, lai neļautu viņam nogalināt tevi un visus pārējos.
Tātad tavā nākotnē
es nespēju viņu apturēt.
Neviens nespēja viņu apturēt.
Mēs tikai varējām noskatīties.
Džon...
-Man tik ļoti žēl, es... -Šī ir mana cīņa, tēt.
Ja tu paliksi šeit... Ja viņš...
Zinu! Bet nevaru tevi atstāt vienu.
Bet, tēt, tu taču...
Tēti?
Jūs, citplanētieši, vairojaties?
Man nekad nebūs ģimenes!
Bet tev tāda ir?
Nevarēju sagaidīt, kad varēšu tevi nogalināt visas pasaules priekšā.
Bet tagad es varēšu tevi nogalināt arī tava dēla acu priekšā.
Liec viņus mierā!
Džonatan! Kalel!
Vai tev viss kārtībā?
Man viss kārtībā, Kara. Bet...
Jums abiem jātiek prom no šejienes. Te nav droši.
Īpaši tev, tante Kara.
Tam tā nav jānotiek, Henk.
Tu esi labāks par šo.
Tev taisnība.
Es esmu labāks par tevi.
Šī nav tava pasaule, Supermen.
Tā pieder man.
Ļauj man tev parādīt.
Henk. Nē.
Es noķeršu to lidmašīnu.
Mēs aizsargāsim pilsētu.
Tu vari tikt galā ar viņu.
Tu nekad īsti neesi redzējis, ko spēj mans ķermenis.
Es varbūt esmu briesmonis.
Bet es esmu ātrāks par tevi.
Es esmu stiprāks par tevi.
Es esmu labāks par tevi.
Klārk.
Vai tev tiešām tik ļoti vajag izpatikt šiem cilvēkiem?
Jūs pat neesat viena suga.
Nožēlojami.
Viņi ir nevainīgi, Henk. Viņi to nav pelnījuši.
Neviens nedabū to, ko ir pelnījis.
Bet tu dabūsi to, kas tev pienākas!
Viņi nožēlos, ka nemīlēja mani, kamēr viņiem bija tāda iespēja.
''LEXCORP''
Tas vairs nav tikai sīkums, ne?
Tu domā, ka tagad esam kviti?
Mēs tam tuvojamies.
Leks!
Tagad mēs esam kviti.
Tev ir jāizslēdz Henks.
-Nē. -Ko?
Kas tev kaiš?
Tu domā, ka vari darīt visu, ko vēlies.
Tu jau divreiz esi man uzbrukusi.
Jo Supermens tevi vienmēr aizstāv!
Bet kurš aizstāv mūs pārējos?
Mums ir jādzīvo bailēs no tava citplanētiešu puiša.
Vai tu tagad jūties drošāk?
Kas notiks, kad Henks būs ticis galā ar Supermenu?
Kā tev šķiet, kam viņš uzbruks?
Laiks lielajam finālam.
Tas vairs nav smieklīgi.
Laiks mirt, Supermen.
Vai tu atkal mēģini mani kontrolēt, Leks?
Vēl trīs barjeras, un Henšovs būs manā kontrolē.
Lutor. Žurka tāds.
Luisa.
Henk. Lūdzu.
Nē.
Turies pa gabalu no kriptonīta?
Mazais, gudrais neģēlis.
Bet ne pietiekami gudrs!
Džonatan Kent!
Tu nevari pieveikt Henku Henšovu viens pats. Mums vajag plānu!
Es varu to paveikt viens, Kara. Man tas jāizdara vienam.
Skaties, tas ir eksperimentāls kriptonīta aizsargvairogs.
Tas ir tikai prototips. Bet ar šo es varu viņu pieveikt.
Izturība pret kriptonītu ir par maz.
Viņš ir pārāk spēcīgs.
Paliec šeit, drošā attālumā...
Nē!
Kāpēc tu mani ienīsti, Džonatan Kent?
Ko es tādu izdarīju nākotnē, ka tu neskaties man acīs?
Pat nevēlies stāvēt man blakus cīņā?
Tante Kara... Nē, nē, es...
Tu biji tā, kas mani uzaudzināja.
Kad pasaule gāja bojā, tu biji mana skolotāja, mans labākais draugs.
Tu man iemācīji, kā izmantot spējas, kā cīnīties, kā būt drosmīgam.
Tu man parādīji, ka pasaule var būt laipna.
Un tad tu nomiri!
Es...
Es to visu izdarīju?
Jā. Un es nevaru tevi pazaudēt vēlreiz.
Un tā ir patiesība, tante Kara.
Džonatan, Kalelam un Luisai Leinai ir vesela, skaista pasaule, kas viņus mīl.
Viņiem jāaizsargā sava skaistā pasaule.
Tā nav mana pasaule, bet tu...
Tu esi mana ģimene.
Ļauj man tevi aizstāvēt.
Labi.
Kopā.
Kur viņi ir?
Atgriežamies pie misijas.
Atnāci mirt par dārgo tēti? Nevari sagaidīt savu kārtu?
Man vajag vairāk! Vairāk! Vairāk!
Kāpēc kriptonīts tevi neietekmē?
Bruņas. Tūlīt tiksim ar tām galā.
Kara!
Ak, pareizi.
Tu viņu mīli.
Tu domā, ka esat ģimene.
Bet mēs visi mirstam vienatnē.
Kara!
Nē!
Nāc.
Es tev parādīšu.
Tu turies labāk nekā tavs vecais.
Bet cik daudz tu vēl spēj izturēt?
Nē!
Pabeigsim šo lietu.
Pietiek!
Es neļaušu tev nodarīt pāri manai ģimeni!
Neļaušu tev iznīcināt mūsu pasauli!
Tu nozagi manu nākotni!
Nākotne...
pieder...
visiem!
Un es to ņemu atpakaļ.
Nē.
Ja tāda ir šī cena...
Ja es iešu bojā...
Jūs visi nāksiet man līdzi.
Ko?
Kāpēc kriptonīts viņam nekaitē tāpat kā tev?
Viņa māte ir no Zemes.
Viņš ir...
cilvēks?
Neiespējami!
Pārāk vecs, lai būtu tavs dēls.
Es ierados no nākotnes, lai tevi apturētu.
Nē.
Tu nevari.
Bet man...
Man vajadzēja būt nākotnei.
Bet viņi izvēlējās tevi.
Citplanētieši.
Viņi noslēdza pamieru.
Iemīlējās tevī.
Tagad tu esi nākotne.
Bet es...
Es...
Henk.
Tēt.
Mums izdevās.
Tante Kara!
Nē.
Esi pārāk ievainots, Džonatan Kent?
Vai tas bija sāpīgi?
Nē... Šai ierīcei beidzas jauda.
Tai mani jāsūta atpakaļ.
Bet es neesmu gatavs.
Viss būs labi, Džonatan Kent.
Dodies uz nākotni.
Nevaru vien sagaidīt, kad tevi tur satikšu.
Mammu, tēti, man...
Man ir jādodas.
Žēl, ka nav vairāk laika.
Man arī, dēls.
Tu izglābi mani.
Paldies tev, Džon.
Vai man ir ļauts ar tevi lepoties?
Par vēlu. Es tik ļoti ar tevi lepojos.
Paldies, mamm.
Es jūs abus tik ļoti mīlu.
Pagaidi, Džon.
Kā tu zini, ka vari atgriezties?
Kā tu zini, ka šoreiz viss būs labāk?
Jo mēs tur būsim.
Kopā.
Luisa... Man nav briļļu.
Cik traki ir ar mašīnu?
Tev nevajag tavas brilles. Un ir diezgan traki.
Paps būs tik vīlies.
Nē, nebūs gan. Mēs izglābām pilsētu.
Un mēs izglābām Supermenu.
Luisa...
Manas spējas...
Cīņas laikā kaut kas notika. Es...
Es tās par daudz izsmēlu. Es tās...
vairs nejūtu.
Tās ir zudušas.
Es nevaru mūs pasargāt. Es...
Es vairs nevaru būt tavs Supermens.
Varbūt mēs neizglābām Supermenu,
bet izglābām tevi, Klārk.
Un mēs izglābām nākotni.
Vai ne?
NĀKOTNE
Sagūstījām vienu no dumpiniekiem, virspavēlniek.
Džonatans Leins.
Sveicieni tavai mātei.
Es dzirdēju, ka tu mēģināji ceļot atpakaļ pagātnē.
Tas man galīgi neder.
Kur tev vispār radās tāda ideja?
Tulkoja: Dita Skarste Iyuno