Sustabdyk.
„SANTVARKA“
NEPAVYKUS VALYMUI, RUOŠKITĖS KARUI
Karlai?
Neišeikite, gerb. teisėja.
Kas vyksta?
Šerifė nevalė, ponia.
Kuo greičiau ir kuo tyliau grįžkite į savo namus.
Svarbiausia – jūsų saugumas.
Kuo greičiau ir kuo tyliau grįžkite į savo namus.
Svarbiausia – jūsų saugumas.
Kuo greičiau ir kuo tyliau grįžkite į savo namus.
Nikols nuėjo už kalvos.
- Žinau. - Niekaip tavęs neradau.
Įjungiau pavojaus signalą.
Sukviečiau visus nedirbančius bei atsargos karius.
Gerai. Įvesk komendanto valandą nuo 20 val.,
šerifo pavaduotojai bus pavaldūs tau.
Be to, stebėk Nikols tėvą.
Nepersekiok jo.
Tik pažiūrėk, su kuo jis kalbasi, kas kalbasi su juo.
Nikols išsiuntimas valyti turėjo nuo to apsaugoti.
Šiandien kiek vėliau pasakysiu kalbą.
Girdi, kas vyksta?
Žmonės kalba, kad atėjo metas naujam maištui.
Todėl jie turi žinoti, kas šiandien nutiko.
Vyksta tyrimas.
Kalbame su visais, kas pažinojo Nikols.
Žinau, kas nutiko.
Giliai apačioje reikia suimti du žmones.
Uždaryk juos į areštinę.
Neabejoju, kad tiems apačioje tai patinka.
Žmonės, nusiraminkite.
Nusiraminkite. Prašau. Tylos.
Paklausykite manęs.
Kuo greičiau ir kuo tyliau...
Ne, negalima nutraukti oficialių pranešimų!
Svarbiausia – jūsų...
Ne. Nagi, patraukite.
Nagi.
Ne aš sugalvojau taisykles.
Eik velniop, Henkai!
Aš tik žiūrėjau, kaip ir jūs.
Ji nuėjo už kalvos.
Vadinasi, lauke saugu.
Aš irgi noriu išeiti.
Nesakyk taip. Negali to sakyti.
Nusiraminkite, prašau. Nekalbėkite taip.
Skirstykitės.
Henkai, liaukis.
- Tu nesusitvarkai. - Taip!
Tau reikia užsičiaupti ir paklausyti tų žmonių.
Taip!
- Turime teisę užduoti klausimus. - Taip!
- Argi ne? - Taip!
Ką tik pamatėme tai, ko dar niekas nebuvo matęs.
- Ir visi norime žinoti, ką tai reiškia. - Taip.
Džuljeta Nikols buvo viena iš mūsų.
Tuomet kodėl ją įdavei?
Įdaviau, taip.
Džulsė man buvo kaip šeimos narė, bet man teko rinktis.
Jie žinojo, kad ji čia.
Jie būtų išvertę mūsų namus.
Jiems tereikėjo dingsties.
Jie mano, kad esame kvaili gyvuliai. Turime parodyti jiems...
Jų nuomonė pasikeis, kai atjungsime elektrą ir Sailą.
Taip!
Vieną kartą!
Galime išjungti Sailą vieną kartą.
Tuomet jie su mumis susidoros.
Visi ką tik matėme, kad Džulsė nuėjo už kalvos.
Daugiau melų neklausysime. Norime tiesos.
Paklausykite manęs!
Paklausykite.
Daugeliui mūsų reikia grįžti prie darbų, tiesa?
Nustok.
Čia – parako statinė.
Ar tai – įsakymas?
Taip.
PAGAL HUGH HOWEY KNYGŲ SERIJĄ „ŠACHTA“
Daktare?
Daktare Nikolsai?
Andersonų kūdikis nenustoja verkti.
Kaip tą padarei, mažyle?
Ką?
Ji išsinarino alkūnę.
Štai.
Viskas.
Norite, kad aš...
Vargšelė.
Tu nejuokauji.
Šerifo departamentas pavaldus tau?
Kol kas. Tik laikinai, Polai.
Ir mes išvalysime šerifo departamentą.
Bernardas nori, kad tu su šeima kuo greičiau persikeltum ten.
Jis nori, kad gyvenimas vėl tekėtų įprasta vaga.
Ji nuėjo už kalvos.
Kaip gali viskas tekėti įprasta vaga?
Mes pasistengsime. Elgsimės ramiai ir užtikrintai.
Ar yra dar kokių Pakto punktų, kuriuos Bernardas ruošiasi ignoruoti?
Polai, padėtis kritiška.
Ar man vis dar reikia parašyti ataskaitą apie Nikols valymą?
Žinoma.
Vis dar neturiu tavo pareiškimo.
Nikols pasakymo, kad ji nori išeiti.
Gerai, štai mano pareiškimas.
Bernardo manymu, Nikols pažeidė relikvijų įstatymą.
Jis nusivedė ją į kukurūzų lauką, kad jos areštas nieko nesutrikdytų.
Kai jis paklausė jos apie turimą slapčiausią relikviją...
Kurią jis vėliau sunaikino.
Kad nekeltų grėsmės Sailui.
Kai jis paklausė, ir aš buvau šalia, Nikols pareiškė, kad nori išeiti.
Kai kariai ruošėsi ją sulaikyti, ji ėmė bėgti.
Kariai ją pasivijo ir sučiupo.
Pareiškimo pabaiga.
Tiks?
Vienas dalykas.
Jei Nikols pareiškė, kad nori išeiti, kodėl tuomet ėmė bėgti?
Nežinau.
Turbūt apsigalvojo.
Kas, jei ji vis dar gyva?
Negalime sėdėti rankas sudėję, kai ji kažkur ten.
Ji negyva.
Kostiume nedaug deguonies.
Apie ką buvo ta žinutė, kurią liepei jai nunešti?
Spėju, perskaitei ją.
Žinoma, perskaičiau. Tik... Nesupratau jos.
Ir neturėjai suprasti.
Tai – juokelis, kurį suprasiu aš ir mano mergaitė.
Sakei, jie daug visko turi.
Ar viskas dėl juostos?
Gal verčiau palik mane, kad galėčiau paliūdėti?
Man labai gaila, Volk.
Bet...
neužtenka tik gedėti.
Sveika, Širle.
Ko nori?
Noriu pakalbėti su Volker akis į akį.
Eik.
Kaip tau sekasi?
Kaip, manai, man sekasi, po velnių?
Taip. Sutinku, kvailas klausimas. Atleisk.
Klausyk...
Man labai gaila, Volker.
Bet Teismyno apsauga norėtų tau užduoti kelis klausimus.
Jie žino, kur mane rasti.
Man liepta uždaryti tave į areštinę.
Šerifo departamentas dabar dirba Teismynui?
Jau kokią valandą. Taip.
Turėsi eiti su manimi, Volk...
Ir...
Reikia, kad viskas atrodytų tikra.
Negali būti.
Visi tikina, kad nevalys, tačiau nuvalo.
Gerb. teisėja, aš mačiau.
Ji iškėlė skudurėlį ir tuomet tiesiog numetė.
- Bet tuomet viskas... - Kas? Ji nusprendė ir nenumirti?
Ji nuėjo už kalvos.
Netikiu tavimi.
Visi matė.
Išeik, prašau.
Kas dabar, Bernardai?
Rodos, liepėme jums, netikėliams iš Mechanikos skyriaus, čia nesirodyti.
Gera tave matyti, šunsnuki.
Pasiilgau tavęs.
Girdėjau nerealių žinių apie tavo mokinę.
Viršutinieji turbūt siunta.
Taip, baudžia visus iš eilės.
Eina jie šikt.
Jiems mūsų reikia labiau nei mums jų.
Šįkart viskas kitaip.
Taip, tikrai. Bet tu susitvarkysi.
Tu panašus į savo tėvą.
Kartais nežinau, tai gerai ar blogai.
Gerai, patikėk manimi.
Jei ne jis, manęs nebūtų tarp gyvųjų.
Man reikia pagalbos.
Gerai. Jei tik galėsiu padėti.
Turiu du prašymus.
Jei kas nors ateis pas tave ir prašys pagaminti ginklų, negamink.
Pernelyg pavojinga.
O koks antras prašymas?
Turbūt žinai, ko atėjau.
Nutuokiu.
Įpilčiau tau gėrimo, bet nenoriu, kad tiek užsibūtum.
Supratau.
Pati išgerk, jei nori.
Aš nebegeriu.
Nebegeri?
Nuo kada?
Nuo šiandien.
Šįvakar kreipsiuosi į Sailą ir noriu, kad palaikytum mane.
Palaikyčiau?
Parodysim vienybę, nuraminsim žmones.
Bet tu man neįsakai.
Kai kyla grėsmė 10 000 žmonių gyvybei,
nemanau, kad turiu tau įsakinėti.
Pats atėjau paprašyti, iš pagarbos.
Ar žinai, kaip ji nuėjo už kalvos?
Turbūt kalta juosta.
Kas nors anksčiau ar vėliau turėjo tą išsiaiškinti.
Padariau klaidą, kad neišsiunčiau Nikols į kasyklas, kai ji pavogė juostą.
Tu išsigandęs.
Pažįsti mane kaip niekas kitas.
Taigi, manai, kad įpykusi minia
išlauš duris ir mus visus nužudys?
Bijau ne to, ką manau, bijau to, ką pamačiau.
Ką ji pamatė. Kitoje kalvos pusėje.
Tūkstančius kūnų.
Pilną šachtą negyvėlių.
Atrodė, kad Sailas paskelbė karą pats sau.
Štai kas mane gąsdina.
Nes jei tai nutiko ten, gali nutikti ir čia.
Tavo mylima „Santvarka“ pilna protokolų.
Ką daryti, jei kas nors atsisako nuvalyti.
Tačiau „Santvarkoje“ neparašyta, ką daryti,
jei kas nors dingsta iš akiračio.
Įkūrėjai negalvojo ar nenorėjo pripažinti, kad tai įmanoma.
Bet šiandien taip nutiko, ir tą pamatė visas Sailas.
Tai ką darysi?
To ir atėjau – išsiaiškinti.
Aš niekuo negaliu tau padėti.
Tu buvai mano mokinė.
- O po to nebuvau. - Tai – kritinė padėtis.
Niekad tavęs nesuprasiu, bliamba.
Kas nutiko, Mere?
25-eri metai paslapties.
Ką slepi?
Ko man nepasakai?
Tu kažką slepi.
Man reikia tavo pagalbos, ir,
jei nenori to padaryti senų laikų vardan,
jei nenori to padaryti dėl Sailo,
tai ko nori, bliamba?
Didesnio buto?
Išsirinkti relikviją?
Daugiau pavaldinių? Ko nori, bliamba?
Vis dar manęs nepažįsti, ką?
Ką gi. Pasakysiu, kas man tiktų.
„OZO ŠALIES BURTININKAS“
Šioje istorijoje yra galingas burtininkas,
kurio niekas nemato.
O kai pagaliau pamato, pasirodo, jog jis – tiesiog apgavikas,
besislepiantis už kelių pigių triukų.
Tai aš – apgavikas?
Ne, aš esu apgavikė.
Ir istorijos pabaigoje jis išskrenda oro balionu.
Štai ko noriu.
Ar gali tą dėl manęs padaryti?
Nes jei gali, tuomet aš irgi tau padėsiu.
Bet jei negali,
tuomet eik velniop.
Bjauru, bet man teks tave uždaryti.
Kas, po velnių, vyksta, Henkai? Nuo kada uždarinėji į areštinę senutes?
Nuo tada, kai man įsako jus abi suimti, kad Teismynas galėtų apklausti.
Jei ko prireiks, šauk, kol kas nors ateis.
Kur eini?
Turiu užtikrinti, kad visi išgirstų mero kalbą.
Iš pradžių jie liepia visiems likti savo butuose,
o dabar nori, kad visi išeitų.
Nagi. Eime.
IŠĖJIMAS
Tai ką jiems pasakei?
Nė žodelio.
Maniau, tu kažką pasakei.
Juk žinai, kad aš ne tokia.
Henkas uždarė ją į šerifo pavaduotojo areštinę.
Maklein irgi ten.
Turbūt dėl juostos.
IT juosta, kurią Džulsė pavogė, buvo nieko verta, tiesa?
Manau, Volker ir Maklein ją iškeitė į izoliacinę juostą.
Pala, manai, Teismynas žinojo, kad kostiumo juosta nebuvo gera?
Turėjo žinoti.
Jei mums pavyktų prisikasti iki Volk ir sužinoti, ką ji žino, turėtume įrodymą.
Bet kodėl žmonės turėtų patikėti Volker, o ne Teismynu?
Nes jie matė, kaip Džuljeta nuėjo už kalvos.
- Esmė ta... - Aš turiu planą.
Teismynas gali įtarti, kad tą padarėm mes, bet tiksliai nežinos.
Apie tave.
Bet ta juosta – mano.
- Galbūt. Bet... - Jokių „bet“.
Džuljeta atėjo pas mane, meldė apkeisti juostą.
Tu čia niekuo dėta.
Ne. Velniop.
Tylėsime kaip žuvys,
leisime jiems pasakyti, kas, jų nuomone, nutiko.
O tuomet viską neigsime.
Jie žino, kad kalta juosta.
Esame vieninteliai du žmonės, kurie tą tiksliai žino.
Tylėkim kaip užsiūtos. Galėsime toliau ramiai gyventi.
Tu, kvaila sene.
Jiems nereikia, kad ką pasakytume.
Jie suras kokį padugnę, kuris mus įskųs,
ir išsiųs mus abi į kasyklas arba valyti.
Vienintelis būdas užspeisti juos į kampą – man prisipažinti.
Tikrai neketinu žiūrėti, kaip tave baudžia už tai, ką aš pradėjau.
Tuomet jie nužudys mus abi.
Tai vis tiek anksčiau ar vėliau nutiks.
Bet taip bent jau liktume drauge.
Žinau, kad daugelį jūsų sutrikdė tai,
ką šiandien pamatėte.
Bet atėjau jums pasakyti, kad šiandien buvo gera diena.
Šiandien – pirmoji naujosios eros diena.
Kiek pamename,
visi, išėję valyti, mirė ant tos kalvos.
Paveikti pavojingų nesaugaus pasaulio toksinų.
Bet šiandien tai pasikeitė.
Šerifė Nikols pareiškė norą išeiti.
Šerifė Nikols išėjo.
Ji pasirinko nevalyti.
- Ji – išdavikė. - Ne, ji – ne išdavikė.
Džuljeta Nikols buvo kovotoja.
Nesutikau su ja dėl daugelio dalykų, bet aš ją gerbiau.
O dar labiau gerbiu šiandien.
Ji gyva.
Ne.
Ne. Norėčiau, kad tai būtų tiesa...
Tikrai norėčiau.
Bet ji mirė kaip Sailo didvyrė.
Tai – neįmanoma.
Ar visi norite klausytis tų ponų rėkavimų?
Ar norite sužinoti, kodėl Džuljeta buvo didvyrė?
Prieš jai išeinant...
paklausiau šerifės Nikols,
ar ji sutiktų, kad jos kostiumas būtų su naujos rūšies juosta.
Juosta, kurią neseniai sukūrė mūsų nuostabūs kostiumų technikai.
Ir ji...
ji drąsiai sutiko.
Tai, kad ji nuėjo už kalvos,
įrodo, kad mūsų naujoji juosta geriau apsaugo
nuo išorinio pasaulio pavojų.
Ir tai yra pirmasis žingsnis į priekį mūsų gyvenime.
Ir mes nesustosime.
Mes toliau ieškosime būdų sukurti geresnius ir tvirtesnius kostiumus.
Ir pagaminti juostą, kuri vieną dieną apsaugos mus visus
nuo išorinio pasaulio pavojų
ir priartins mus prie svarbiausio tikslo – galimybės saugiai palikti Sailą.
Norėčiau padėkoti merui už šį pavyzdinį žingsnį
ir pagirti jį už ryžtingą lyderystę
šiuo sudėtingu laikotarpiu.
Remdamasi Pakto man suteikta galia,
skiriu po penkis kreditus kiekvienam namų ūkiui
šiam puikiam pasiekimui atšvęsti.
Galime tik tikėtis, kad su naująja juosta
visi įžengsime į naują erą.
Jie meluoja.
Džuljeta sužinojo, kad IT skyrius tyčia naudojo blogą juostą.
Tai – ne nauja juosta, o gera juosta, kurią mes naudojame.
Jie neketino jos panaudoti, bet kažkas iš Mechanikos skyriaus apkeitė juostą.
- Meras meluoja. - Ei!
- Koks tavo vardas? - Džuljeta Nikols.
- Eime su manim. - O kas negerai?
- Ji iš mano skyriaus. - Ji suimama.
- Pasitrauk. - Nieko sau.
Pirmą kartą nusileidai žemiau 120?
Aš – Noksas.
Patikėk, ji nekelia bėdų.
Jai tik pasitaikė bloga diena.
Ji neteko draugės ir nemažai geria,
tačiau yra viena geriausių Sailo technikių.
Šerifo pavaduotojas už ją laiduos.
Henkai?
Mėginu paaiškinti, kad negaliu dabar prarasti Širlės.
Taip, nenuleisime nuo jos akių.
Ji grįš namo iki komendanto valandos.
Per savo liežuvį ji atsidurs kasykloje.
Ačiū. Lieku skolingas.
Sakyčiau, abu liekate.
Eime. Reikia pasikalbėti.
Nėra apie ką kalbėti.
Šūdas.
Sek paskui ją.
Mes pridėjome kelias eilutes, kad atrodytų tikriau.
Ir jums už tai buvo padoriai sumokėta.
Jei vėl mūsų prireiks, tik tarkit žodį.
Kol prireiks, laikykit liežuvį už dantų.
Nes neapsiribosime suėmimu.
Gerai, susitvarkiau su triukšmadariais.
Beje, jie buvo neblogi.
Puikiai pasidarbavai.
Ačiū.
Žinai, kas čia yra?
Žinau.
Svarbus?
Nebuvo svarbus, bet dabar yra.
Kokios ten nuotaikos? Incidentų nėra?
Žmonės grįžo į namus. Jokių pranešimų apie smurtą.
Šerifo pavaduotojai mus palaiko.
Stebėtojai neišleidžia iš akių tvarkos drumstėjų.
Viską apsukai.
Kol kas.
Neprivalai to daryti vienas.
Jei būčiau tavo mokinys, galėčiau užtikrinti tvarką...
Kalba laimėjo mums dieną, gal dvi.
Krizė nesibaigė. Man reikia, kad būtum ten, kur esi.
O dabar aš jau verčiau eisiu.
Nenorėčiau pažeisti paties įvestos komendanto valandos.
Nepamiršau jūsų.
Gaila, kad negirdėjot mero kalbos.
Jus...
išleidžia.
Turite 30 minučių iki komendanto valandos. Eikit.
Sakei, kad Teismynas turi klausimų.
Taip. Prieš tai turėjo, dabar nebeturi.
Meras bent jau paaiškino, kaip Džuljeta perėjo per kalvą.
Ką jis pasakė?
IT skyrius ką tik pagamino naujos rūšies juostą.
Eikite.
Ačiū.
- Pone mere. - Pone mere.
Ačiū už tarnybą.
DŽG
Atleisk, kad susivėlinau.
Entonis miega?
Taip, klausinėjo, kur tu.
Sakiau, kad tėtis turbūt mūsų nebemyli.
Juokauju, mielasis.
Atleisk. Aš net apdujęs iš nuovargio,
ir taip tęsis, kol visa tai nepasibaigs.
Imk.
Pašildysiu tau vakarienę.
Ačiū.
Ar pavyko pakalbėti su Bernardu?
Tiesiai jo paklausiau, bet jis atsakė, kad esu vertingesnis ten, kur esu dabar.
Bent jau šiuo metu.
Jam reikia mokinio.
Nebūtinai manęs.
Abu žinome, kad juo turėtum būti tu.
Privalai būti tu.
Ko jis laukia?
Mėginu tą išsiaiškinti.
Žinojai, kad Medous ateis?
Nežinojau.
Ir niekas man negalėjo paaiškinti, ko ji ten atėjo.
Nepamenu, kada paskutinį kartą ji buvo visiems pasirodžiusi.
Visi, žinoma, džiūgavo.
Tu su ja dirbai Teismyne?
Ji manęs nė nepažinojo.
Bet girdėjau, kad prieš Teismyną ji dirbo IT skyriuje.
Ar Medous ir Bernardas tuo metu pažinojo vienas kitą?
Taip, gali būti.
Jis jau vadovavo IT skyriui. O kas?
Pasakiau Bernardui, kad jam nebūtina visko daryti vienam,
bet jis neatrodė susirūpinęs.
Todėl manau, kad jis ir nedarė to vienas.
Manai, jis tariasi su Medous?
Nežinau.
Šiandien jis kažkaip keistai į ją žiūrėjo.
Tu vis dar sugebi nustebinti.
Užeik.
Ačiū už palaikymą.
Kas privertė apsigalvoti?
Jei atvirai, ėjau pažiūrėti, kaip žlugsi.
Pamatyti, kaip viskas sugrius.
Ir?
Niekad nemaniau, kad esi talentingas politikas.
Bet šiandien įrodei,
jog galbūt klydau.
Neblogai pasirodžiau, ar ne?
Spėju, triukšmadariai buvo papirkti.
Taip, tokių dalykų nesinori palikti likimo valiai.
Manau, istorija tiko.
Tiko?
Ji absurdiška.
Bet dabartinėje situacijoje ji suveikė taip, kaip tau reikėjo.
Pažvelgiau į viską kaip į lygtį.
Žmonės pamatė stebuklą, ir jei būčiau tą neigęs,
kai kurie gal ir būtų patikėję, bet žmonės matė, ką matė.
Tad sugalvojau istoriją apie dvi juostas.
Jei kas nors norės papasakoti kitokią istoriją,
pirmiausiai turės paneigti manąją.
O jei tai nesuveiks,
visuomet galima panaudoti jėgą.
Jėga veikia tik kurį laiką, bet...
Bet kas?
Turi suteikti jiems kažkokią viltį.
Tam man ir reikia tavęs.
Tau manęs nereikia.
Tą šiandien įrodei.
Ateidamas triskart mačiau tą patį naują grafitį.
„DŽG“.
Ir jis buvo čia.
Kas žino, kas darosi giliai apačioje?
Kalba laimėjo mums kelias dienas,
tačiau be tavęs šios krizės neįveiksiu.
Nes esu vienintelė, buvusi tame rūsyje.
Nes esi vienintelė, kurios aš paklausyčiau.
Mėginau surasti kitą mokinį, bet...
Tu per aukštai užkėlei kartelę.
Klausyk, prieš tai prašiau tavo pagalbos,
siūliau paskatas ir kyšius...
Suprantu, kad tai buvo įžeidimas.
Žvelgiau į tave iš aukšto.
Ir aš...
Atsiprašau.
Ačiū.
Noriu tau kai ką parodyti.
Komunikacijai naudojame ženklus.
Jei žmonės iš viduriniųjų prisijungs, išmokysime juos.
Ei!
Ženk į šviesą arba ateisime ir ištempsime.
Čia aš.
Ką čia veiki, Kuperi?
Noksas liepė tave pasekti.
Esi suknistas šnipas, Kupai?
Tiek supratau.
Na tai eik ir pasakyk jam, ką pamatei, apie ką pasikalbėjome.
Jis mūsų nesustabdys.
Pasakysiu jam, kad grįžai namo iki komendanto valandos.
Kad visi grįžote.
Kodėl turėtum?
Nes buvau Džuljetos mokinys.
Generatoriaus patalpose buvome tik dviese, kai reikalai susišiko.
Jei ne ji, būtume mirę.
Tad atėjau ne dėl Nokso.
Atėjau dėl Džuljetos.
Kad ir ką čia rezgate, aš noriu prisidėti.
Bernardo istorija apie juostą buvo melas.
Žinau, kad Volker apkeitė juostą, nes ji išsiuntė...
Šūdą tu žinai, mergyt.
Jei toliau taip kalbėsi, mus visus išsiųs į kasyklas.
Jų akys ir ausys – visur.
Kaip mus suradai?
Sekiau paskui šitą proto bokštą.
Nė vienas iš jūsų nesate tam pasiruošę.
Nemokate to daryti. Tad liaukitės kalbėti apie juostą ir Džuljetą.
Tai pavojinga jūsų sveikatai.
Tu su mumis?
Ką nori padaryti?
Surasti tokių žmonių, kaip mes.
Žmonių, kurie galvoja kaip mes.
Kurie žino, kad jiems meluojama ir nori sužinoti tiesą.
Kai jūsų bus pakankamai, kas tuomet?
Mes reikalausime atsakymų.
Taip, jūs negausite atsakymų.
Tuomet mes kovosime.
Jie tam pasiruošę.
Matėte karius ir šerifo pavaduotojus.
Jie tik laukia, kol žengsite pirmą žingsnį.
- Jie turi ginklų. - Galbūt kai kurie smogikai
ir šerifo pavaduotojai irgi norės sužinoti tiesą.
Galbūt.
Neseniai per radiją girdėjau apie kažkokį naują grafitį,
populiarėjantį Saile.
„DŽG“.
Džuljeta gyva.
Gerai.
Gerai, nes manau, kad tai – tiesa.
Manau, kad ji – gyva.
Ką tu manai, Volk?
Kad visi taip norite žinoti tiesą, taip.
Ji – gyva.
Pirmą kartą per 25-erius metus nenoriu prisigerti.
Noriu apie visa tai galvoti blaivia galva.
Tu eini į priekį.
Aš tau padėsiu, Bernardai.
Ačiū tau. Žinau, kad drauge...
Pirmiausia leisk pasakyti, ką turėsi dėl manęs padaryti.
Ko tik paprašysi.
Gauk man tos geros juostos ir atidėk į šoną iki krizės pabaigos.
Kam?
Noriu savo laisvės.
Nežinau, ką...
Negalėjai man parūpinti burtininko oro baliono,
tad noriu to, ką šiandien gavo Džuljeta Nikols.
Aš noriu išeiti.
Išvertė Akvilė Katilienė