Stopp.
REGLENE
I TILFELLE MISLYKKET VASKING, FORBERED KRIG
Carl?
Hold Dem inne, Deres Nåde.
- Hva skjer? - Sheriffen vasket ikke, ma'am.
Returner hjem så raskt og stille som mulig.
Vi er bekymret for deres sikkerhet.
Returner hjem så raskt og stille som mulig.
Vi er bekymret for deres sikkerhet.
Returner hjem så raskt og stille som mulig.
Nichols gikk over haugen. Jeg fant deg ikke.
Jeg startet alarmen. Jeg har samlet alle sammen.
Bra. Kunngjør portforbud etter kl. 20.
Sheriffens assistenter blir underlagt deg.
Følg med Nichols' far. Ikke plag ham. Bare se hvem han snakker med.
- Nichols' vasking var for å unngå dette. - Jeg holder en tale senere.
Hører du hva som skjer? Folk snakker om et nytt opprør.
- De må vite hva som skjedde. - Det blir etterforsket.
- Vi snakker med alle. - Jeg vet hva som skjedde.
Det er to personer i dypet som du skal ta i forvaring.
De liker nok dette der nede.
Hei!
La oss roe oss.
Ro dere ned. Vær så snill. Vær stille.
Hør på meg.
Returner hjem...
Nei, du kan ikke slå av kunngjøringer.
Deres sikkerhet...
Hei! Nei. Kom igjen. Flytt dere.
- Kom igjen. Jeg lager ikke reglene. - Faen ta deg, Hank.
- Jeg så på, som dere. - Hun gikk over haugen.
Da er det trygt.
- Jeg vil også ut. - Ikke si det. Du må ikke si det.
Ro dere ned. Dere må ikke si det.
Flytt dere.
Gi deg, Hank.
- Du har tatt deg vann over hodet. - Ja!
- Du må holde kjeft og lytte til dem. - Ja!
- Vi har rett til å stille spørsmål. - Ja!
- Har vi ikke? - Jo!
Vi så nettopp noe ingen har sett før.
- Vi vil vite hva det betyr. - Ja.
Juliette Nichols var en av våre.
Så hvorfor tystet du på henne?
Jeg gjorde det.
Jules er som familie, men jeg hadde ikke noe valg.
De visste hun var her.
De ville endevendt hjemmene våre. De ser etter enhver unnskyldning.
De tror vi er dumme dyr. Vi må vise dem...
De vil tenke annerledes om vi kutter strømmen og stenger ned siloen.
Ja!
Én gang!
Vi kan stenge ned siloen én gang.
- Så knuser de oss. - Vi så Jules gå over haugen.
Ingen flere løgner. Gi oss sannheten.
Hør!
Hør.
De fleste av oss har en jobb å gå til.
Du må slutte. Stedet er som en kruttønne.
- Er det en ordre? - Ja.
BASERT PÅ BOKSERIEN SILO AV HUGH HOWEY
Doktor? Doktor Nichols?
Anderson-babyen gråter bare.
- Hvordan klarte du dette, småen? - Hva?
Albuen er ute av ledd.
Sånn.
Ferdig.
- Vil du at jeg... - Stakkars liten.
Stakkars liten.
Mener du det? Skal sheriffene rapportere til deg?
Foreløpig. Det er bare midlertidig.
Sheriff-leiligheten blir ryddet nå. Bernard vil ha deg og familien dit.
- Han vil at alt skal bli som før. - Hun gikk over haugen.
- Hvordan kan det bli som før? - Ved at vi alle oppfører oss rolig.
Er det noe annet i Pakten som Bernard vil overse?
- Det er en nødsituasjon. - Skal jeg skrive rapport om vaskingen?
Selvfølgelig.
Jeg har ikke fått din forklaring.
At Nichols sa hun ville ut.
Greit. Her er min forklaring.
Bernard mente Nichols hadde brutt vår minnelov.
Han førte henne ut i åkeren for å være diskré.
Da han konfronterte henne om et minne på rødt nivå...
- Et minne han senere makulerte. - For siloens skyld.
Da han konfronterte henne, noe jeg så, sa Nichols at hun ville ut.
Da raiderne kom for å ta henne, løp hun. De løp etter og tok henne. Det var alt.
Bra nok?
Én ting til.
Hvis Nichols sa hun ville ut, hvorfor løp hun da?
Jeg vet ikke. Hun må ha ombestemt seg.
Hva om hun lever?
Vi kan ikke bare sitte her når hun kan være der ute.
Hun lever ikke.
Drakten har bare en viss mengde luft.
- Hva sto på lappen jeg ga henne? - Jeg trodde du ville lese den.
Jeg leste den selvfølgelig, men jeg forsto den ikke.
Det skulle du heller ikke. Det var en privat vits mellom oss.
At de er gode i forsyningen?
- Handler det om tapen? - La meg få ha det vondt alene litt.
Beklager, Walk.
Men...
Det er ikke nok å sørge.
Hei, Shirl.
Hva vil du?
Jeg må snakke med Walker alene.
Bare gå.
- Hvordan går det? - Hvordan tror du det går?
Ja. Det var et dumt spørsmål. Unnskyld. Men du...
Beklager, men juridisk har noen spørsmål de vil stille deg.
- De vet hvor jeg er. - Jeg skal ta deg i forvaring.
- Jobber sheriffene for juridisk nå? - Ja, den siste timen.
Du må bli med meg, Walk, og...
Det må se ordentlig ut.
Det er ikke mulig. Alle vasker selv om de ikke vil.
Jeg så det selv. Hun holdt kluten opp, men så slapp hun den bare.
- Men så... - Valgte hun ikke å dø også?
Hun gikk over haugen.
- Jeg tror deg ikke. - Alle så det.
Gå.
Hva nå, Bernard?
Jeg ba dere fra mekanisk om å holde dere unna.
Godt å se deg også, din jævel. Jeg har savnet deg.
Jeg hørte sprøe ting om skyggen din. De må være sure på toppen.
Ja, de vil straffe alle.
Faen ta dem. De trenger oss mer enn vi trenger dem.
Føles annerledes nå.
Ja, men du takler det.
Du er din fars sønn.
Jeg vet ikke alltid om det er bra.
Tro meg. Det er bra. Jeg ville ikke overlevd uten ham.
- Jeg trenger hjelp. - OK. Hvis jeg kan.
To ting. Hvis noen ber deg lage våpen, så ikke gjør det. Det er for farlig.
Og det andre?
Du vet hvorfor jeg er her.
For så vidt.
Jeg vil ikke at du skal bli til en drink.
- Forstått. Men du kan ta deg en selv. - Jeg har sluttet.
Har du sluttet?
Når?
I dag.
Jeg skal tale til siloens innbyggere i kveld. Jeg vil du skal stå bak meg.
Bak deg?
For å vise samhold, for å forsikre folket.
Men ingen ordre?
Vel... 10 000 menneskers liv står på spill. Trodde ikke du trengte en ordre.
Jeg kom for å spørre deg selv, av respekt.
Hvordan kom hun over haugen?
- Det må være tapen. - Noen vil snart forstå det.
Jeg burde sendt Nichols til gruvene da hun stjal den.
Du er redd.
Ingen kjenner meg bedre enn du.
Ser du for deg at sinte folk vil bryte ned dørene og drepe oss alle?
Jeg er ikke redd for det, men for det jeg så.
Det hun så på den andre siden. Tusenvis av lik. En hel silo, død.
Som om siloen gikk til krig mot seg selv.
Det skremmer meg. Om det skjedde der, kan det skje her.
- Reglene dine forklarer protokollen. - Hva man gjør om noen ikke vasker.
Det står ingenting om hva man skal gjøre om de forsvinner ut av syne.
Grunnleggerne trodde aldri det ville være mulig.
Men det har skjedd, og hele siloen så det.
- Hva skal du gjøre? - Det er derfor jeg er her.
Jeg kan ikke hjelpe deg.
Du var min skygge.
- Og så ikke. - Det er en nødsituasjon.
Jeg vil aldri forstå deg. Hva var det, Mary?
Tjuefem år med en hemmelighet.
Hva skjuler du?
Hva er det du ikke sier?
Du skjuler noe.
Du må hjelpe meg.
Om du ikke er villig til å gjøre det verken for meg eller siloen,
hva er det da du vil?
Større leilighet? Å kunne velge minner?
- Flere ansatte? Hva faen vil du? - Du kjenner meg fremdeles ikke.
Jeg skal si hva jeg vil.
TROLLMANNEN FRA OZ
I denne historien er det en mektig trollmann ingen ser.
Det viser seg at han er en bedrager
- som gjemmer seg bak billige triks. - Er jeg en bedrager?
Nei, men det er jeg.
På slutten setter han seg i en luftballong og flyr sin vei.
Det er det jeg vil.
Kan du fikse det? Hvis du kan, så skal jeg hjelpe deg.
Men hvis ikke...
kan du dra til helvete.
Jeg hater å gjøre dette, men jeg må låse deg inne.
Hva skjer? Når begynte du å låse inne gamle damer?
Da jeg fikk ordrer om å ta dere i forvaring av juridisk.
Bare rop om du trenger noe.
Hvor skal du?
Jeg må få alle ut for å høre borgermesterens tale.
Først vil de ha alle i leilighetene sine, og så vil de ha dem ut.
Kom igjen.
Hva sa du?
- Ingenting. Trodde du sa noe. - Du kjenner meg bedre enn som så.
- Hank låste henne og McLain i cella. - Det må handle om tapen.
Tapen Jules stjal fra IT var bare dritt.
Jeg tror Walker og McLain byttet den mot varmetapen vår.
Visste juridisk at tapen på dressen ikke funket?
Det må de ha gjort. Om vi kan finne ut hva Walker vet, så har vi bevis.
Hvorfor skulle folk tro Walker og ikke juridisk?
De så Juliette gå over haugen.
- Det... - Jeg har en plan.
Juridisk mistenker at vi gjorde det, men de vet det ikke.
Ikke at du var involvert, men tapen går rett tilbake til meg.
- Kanskje. Men... - Ingen men.
Juliette kom til meg og ba meg bytte tapen.
- Du var ikke involvert. - Nei. Glem det.
Hold munn og få dem til å si hva de tror. Så nekter vi for alt.
- De vet det var tapen. - Bare vi to vet det.
- Hold munn. Vi kan klare oss. - Din gamle tosk.
De trenger ikke oss. De finner en jævel som anklager oss
og sender oss til gruvene eller ut for å vaske.
Vår eneste mulighet er at jeg innrømmer det.
Du skal ikke straffes for noe jeg startet.
- Da dreper de oss begge. - Det vil skje før eller siden.
Vi kan iallfall gå sammen.
Mange av dere føler en uvisshet
eller er opprørt, ved det dere så tidligere i dag.
Men jeg skal fortelle at dagen i dag var en god dag.
Det var den første dagen i en ny epoke.
Så lenge vi kan huske
har alle som har gått ut for å vaske dødd på den haugen.
Drept av farlige giftstoffer i en utrygg verden.
Men i dag er det forandret.
Sheriff Nichols ba om å få gå ut. Sheriff Nichols gikk ut.
Hun valgte ikke å vaske.
- Hun er en forræder. - Hun er ingen forræder.
Juliette Nichols var en fighter.
Vi var uenige om så mangt, men jeg respekterte henne.
Og aldri mer enn i dag.
Hun lever.
Nei.
Nei, jeg skulle ønske det var sant.
Det skulle jeg.
Men hun døde som en av siloens helter.
Det er umulig.
Vil dere høre på at disse herrene roper?
Eller vil dere høre hvorfor Juliette var en helt?
Før hun gikk ut...
...spurte jeg sheriff Nichols om vi kunne bruke en ny tape på drakten.
En tape som nylig ble utviklet av våre fantastiske draktmakere.
Og hun...
Hun gikk modig med på det.
Turen over haugen
viser at den nye tapen ga henne bedre beskyttelse
mot farene utenfor.
Det er et første skritt framover i vår livstid.
Vi er ikke ferdige.
Vi vil finne måter å gjøre draktene bedre og sterkere.
Og å lage en tape som en dag kan beskytte oss alle
fra farene der ute,
og dermed føre oss nærmere vårt endelige mål om å forlate siloen trygt.
Jeg vil takke borgermesteren for denne eksemplariske utviklingen
og rose ham for hans besluttsomme lederskap
i en kritisk tid.
Jeg befaler derfor at jeg ved makten gitt meg av Pakten
skal gi fem sjetonger til hver husholdning
for å feire denne store bragden.
Vi får håpe at den nye tapen vil føre til en ny dag
for oss alle.
De lyver!
Juliette oppdaget at IT brukte en dårlig tape med vilje.
Det er ingen nye tape, men tapen vi bruker.
De planla ikke å bruke den. Noen fra mekanisk byttet den ut.
- Borgermesteren lyver. - Hei!
- Hva heter du? - Juliette Nichols.
- Bli med meg. - Hva er problemet?
- Hun er en av mine. - Hun er pågrepet. Trekk tilbake!
Er det første gang under 120?
Jeg er Knox.
Hun er ikke en som skaper problemer. Hun har bare en tøff dag.
Hun mistet en venn, og nå har hun drukket. En av mine beste teknikere i siloen.
Denne betjenten vil gå god for henne. Hank?
Jeg sier at jeg ikke kan miste Shirley.
- Vi holder et øye med henne. - Hun er hjemme før portforbudet.
Man sendes til gruvene med en sånn munn.
- Jeg skylder deg en tjeneste. - Det gjør dere begge.
- Kom. Vi må snakke sammen. - Jeg har ikke noe å si.
Faen.
Følg etter henne.
Vi la på litt for å få det til å virke mer ekte.
- Og dere har blitt betalt godt. - Bare si ifra om du trenger oss.
Fram til da, holder dere kjeft.
Ellers blir det en større straff.
Jeg tok meg av bråkmakerne.
- De var forresten gode. Bra jobbet. - Takk.
- Vet du hva det er? - Ja.
- Var det viktig? - Nei, men det er det nå.
Hvordan er stemningen der ute? Noen hendelser?
Folk har gått hjem. Ingen vold er rapportert.
Betjentene står med oss. Vakter har fulgt med på bråkmakerne.
Du snudde på alt.
Foreløpig.
Du må ikke stå alene. Om jeg var skyggen din, ville jeg sørge...
Talen ga oss en dag eller to.
Krisen er ikke over. Jeg trenger deg der du er.
Jeg må gå. Jeg må ikke bryte mitt eget portforbud.
Jeg glemte dere ikke.
Beklager at dere gikk glipp av talen.
Dere...
...kan få gå. Det er 30 minutter til portforbudet. Gå.
- Du sa juridisk hadde spørsmål. - De hadde det. Ikke nå.
Borgermesteren forklarte hvordan Juliette kunne gå.
- Hva sa han? - En ny tape IT har utviklet.
Kom.
Takk.
- Herr borgermester. - Takk for hjelpen.
Beklager at jeg er sen. Sover Anthony?
Ja, han spurte hvor du var. Jeg sa du ikke elsker oss lenger.
Jeg tuller.
Jeg er bare så sliten og groggy. Det vil fortsette til dette er over.
Vær så god.
- Jeg skal varme middagen. - Takk.
Fikk du snakket med Bernard?
Jeg spurte ham rett ut, men jeg er visst for verdifull der jeg er.
Foreløpig iallfall.
- Han trenger en skygge. - Selv om det ikke er meg.
Vi vet det bør være deg. Det må bli deg. Hva venter han på?
Jeg prøver å forstå det.
- Visste du at Meadows kom? - Nei.
Ingen kan fortelle meg hvorfor hun var der.
Jeg husker ikke sist hun viste seg. Det skapte oppstyr.
- Jobbet du med henne i juridisk? - Hun visste ikke at jeg fantes engang.
De sa hun var hos IT før hun ble flyttet til juridisk.
Kjente Meadows og Bernard hverandre da?
Det er mulig. Han var alt da sjefen for IT.
Jeg sa at han ikke måtte takle dette alene. Han virket ikke bekymret.
Så jeg lurer på om han ikke var alene.
Tror du han snakker med Meadows?
Jeg vet ikke.
Det var noe ved måten han så på henne.
Du er fremdeles full av overraskelser.
Kom inn.
Takk for støtten.
Hvorfor ombestemte du deg?
Jeg gikk dit for å se deg feile.
- For å se alt falle rundt deg. - Og?
Trodde ikke du hadde talent for politikk.
Men etter dagens prestasjon,
kan jeg ha tatt feil.
Jeg var ikke så ille.
Bråkmakerne var vel organisert?
Ja, man vil ikke overlate slikt til tilfeldighetene.
Jeg tror dekkhistorien virket.
Virket? Den er latterlig.
Men i denne situasjonen, gjør den det den skal.
Jeg nærmet meg det som en ligning.
Folk så et mirakel skje. Om jeg hadde prøvd å si at det ikke skjedde,
ville enkelte tro det, men hopen så det de så.
Jeg ga dem en historie som forklarer de to forskjellige tapene.
Om noen prøver å si noe annet, må de først avkrefte min.
Og virker ikke det,
kan man bruke rå kraft.
- Rå kraft virker en stund, men... - Men hva?
Du må gi dem noe å tro på.
- Og derfor trenger jeg deg. - Du trenger ikke meg.
Du beviste det i dag.
På vei opp hit så jeg samme graffiti tre ganger.
"JL."
Her oppe. Hvem vet hva som skjer i dypet?
Talen ga oss noen dager, men jeg takler ikke krisen uten deg.
Fordi jeg også har vært i hvelvet?
Fordi du er den eneste jeg vil høre på.
Jeg prøvde å finne en annen skygge, men...
Du la listen høyt.
Da jeg ba deg om hjelp tidligere, tilbød jeg deg bestikkelser, og jeg...
Jeg skjønte at jeg var frekk.
Og nedlatende.
Og jeg...
Jeg beklager.
Takk.
Du skal få se noe.
Vi bruker hendene til å signalisere.
Om folk fra midten kommer, kan vi lære dem det.
Hei! Kom ut i lyset, ellers drar vi deg ut.
Det er meg.
Hva gjør du her, Cooper?
- Knox ba meg følge deg. - En jævla spion, Coop?
Jeg tenkte meg det. Fortell ham hva du har sett, hva vi snakket om.
- Han kan ikke stoppe oss. - Jeg sier du var hjemme før portforbudet.
At dere alle var det.
- Hvorfor det? - Fordi jeg var Juliettes skygge.
Det var bare oss to i generatoren da alt gikk til helvete.
Vi ville dødd uten henne.
Jeg er ikke her for Knox.
Jeg er her for Juliette. Jeg vil være med på det dere gjør.
Bernards historie om tapen var en løgn.
- Jeg vet at Walker byttet tapen, for... - Du vet ikke en dritt.
Snakker du sånn, blir vi alle sendt i gruvene. De har øyne og ører overalt.
- Hvordan fant du oss? - Jeg fulgte denne luringen.
Ingen av dere passer til dette.
Dere er ikke gode nok, så slutt å snakke om tapen og Juliette.
Det er farlig for helsen.
- Er du med oss? - Hva ønsker dere å oppnå?
Å finne folk som oss. Folk som tenker som oss.
- Folk som vil vite sannheten. - Og når det er nok av dere?
- Da vil vi kreve å få svar. - Ja, men dere vil ikke få svar.
- Da kjemper vi. - De er forberedt.
Har du sett alle raiderne og betjentene? De venter på at dere skal gjøre noe.
- De har alle våpnene. - Kanskje noen av raiderne
og betjentene også vil vite sannheten.
Kanskje.
Jeg hørte på radioen for litt siden at det er ny graffiti i siloen.
"JL."
Juliette lever.
Bra. Bra, for jeg tror det er sant. Jeg tror hun lever.
Hva tror du, Walk?
Dere er alle fast bestemte på å finne sannheten. Så ja.
Hun lever.
For første gang på 25 år vil jeg ikke være full.
Jeg vil være så klar i hodet som jeg kan.
Du også framover.
- Jeg skal hjelpe deg. - Takk. Jeg vet at vi sammen...
- Du skal gjøre følgende for meg. - Jeg gir deg alt du ber om.
Gi meg noe av den gode tapen og legg den til side til krisen er over.
- Hvorfor? - Jeg vil ha min frihet.
- Jeg vet ikke... - Du ga meg ikke trollmannens luftballong,
så jeg vil ha det Nichols fikk i dag.
Jeg vil gå ut.
Tekst: Tina Shortland