Стоп.
СТАТУТ
У РАЗІ НЕВДАЛОЇ ЧИСТКИ ГОТУЙТЕСЯ ДО ВІЙНИ
Карле!
Ваша честь, не виходьте.
Що сталось?
Мем, шериф відмовилася чистити.
Швидко й без галасу розходьтеся по домах.
Ваша безпека в пріоритеті.
Швидко й без галасу розходьтеся по домах.
Ваша безпека в пріоритеті.
Ніколас зайшла за пагорб.
- Знаю. - Я не міг вас знайти.
Тому ввімкнув сирену.
Зібрав рейдерів не при виконанні й резерви.
Добре. Терміново оголоси комендантську о 20:00
і візьми на себе командування управлінням шерифа.
Спостерігай за батьком Ніколс.
Не чіпляйся до нього.
Просто стеж, з ким він спілкується.
Чистка Ніколс мала це все попередити.
Сьогодні я виступлю зі зверненням.
Ви чуєте, що діється?
Люди говорять, що пора повставати.
Тому вони мають почути, що сталося.
Розслідування триває.
Допитуємо всіх знайомих Ніколс.
Я знаю, що сталося.
Треба затримати двох людей з Низу.
Візьми їх під варту.
Унизу, мабуть, тріумфують.
Гей!
Люди, заспокойтеся.
Заспокойтеся, прошу. Тихо.
Вислухайте мене.
Швидко й без галасу розходьтеся по домах.
Не можна вирубати офіційні оголошення!
Ваша безпека в...
Гей! Ні. Розходимось.
Швидко.
Не я пишу правила.
Пішов ти, Генк!
Я все бачив, як і ви.
Вона зайшла за пагорб.
Значить, там безпечно.
Я теж хочу вийти.
Не кажи такого. Не можна.
Прошу, заспокойтеся. Не кажіть такого.
З дороги.
Генк, перестань.
- Ти нас не вгамуєш. - Так!
Заткнися нарешті й вислухай людей.
Так!
- Ми маємо право ставити питання. - Так!
- Правда ж? - Так!
Ми стали свідками того, чого раніше не бувало.
- І хочемо зрозуміти, що це значить. - Так.
Джулієт Ніколс була однією з нас.
То чому ти її здав?
Таки здав.
Джулс була мені як рідна, і я мусив зробити вибір.
Вони знали, що вона тут.
І перевернули б наші доми.
Вони тільки й шукають причину.
Мають нас за дурних тварин. Ми мусимо показати...
Вони змінять думку, коли ми вимкнемо в Бункері живлення.
Так!
Один раз!
Вимкнути живлення можна лише раз.
І нас одразу розчавлять.
Ми бачили, як Джулс зайшла за пагорб.
Досить з нас брехні. Ми хочемо правди.
Послухайте!
Послухайте.
Більшість з нас має вернутися до роботи.
Зупинися.
Зараз Низ – порохова бочка.
Це наказ?
Так.
ЗА СЕРІЄЮ КНИЖОК «БУНКЕР» Г'Ю ГОВІ
ТАЄМНИЦЯ БУНКЕРА
Докторе.
Докторе Ніколс.
Немовля Андерсонів плаче без упину.
Крихітко, як ти так?
Що?
Вона вивихнула плече.
Отак.
Готово.
Хочете, щоб я...
Бідолашка.
Ви серйозно.
Управління шерифа має звітувати вам?
Поки що. Пол, це тимчасово.
Ми звільняємо квартиру шерифа.
Бернард хоче, що ви з сім'єю якнайскоріше туди в'їхали.
Хоче, щоб усе вернулося в норму.
Вона зайшла за пагорб.
Як усе може вернутися в норму?
З нашою допомогою. Будемо діяти спокійно й зважено.
Бернард планує ігнорувати ще якісь частини Пакту?
Ситуація критична.
А я повинен писати звіт про чистку Ніколс?
Авжеж.
Ви ще не давали свідчень.
Про Ніколс, яка заявила, що хоче вийти.
Добре, ось моя заява.
Бернард вважав, що Ніколс порушила наші закони про релікти.
Він привів її на кукурудзяне поле, щоб арешту ніщо не завадило.
Коли він заговорив про релікт червоного рівня в її власності...
Релікт, який він знищив.
Задля безпеки Бункера.
Він звернувся до неї – а я був свідком – і Ніколс сказала, що хоче вийти.
Коли рейдери збиралися її затримати, вона побігла.
Її переслідували й упіймали.
Кінець заяви.
Годиться?
Один момент.
Якщо Ніколс саме сказала, що хоче вийти, то чому вона тікала?
Я не знаю.
Мабуть, передумала.
Що як вона жива?
Не можна сидіти склавши руки, коли вона десь там.
Вона не жива.
Повітря у скафандрі небагато.
Що було в записці, яку ти їй передала?
Я думала, ти прочитаєш.
Я й прочитала. Просто... не зрозуміла.
І не мала.
Це наш з моєю дівчинкою старий жарт.
Ти писала: в Ресурсах вона якісна.
Це про стрічку?
Чому не даєш мені посидіти в гівняному настрої?
Мені жаль, Вок.
Але...
Тужити недостатньо.
Ширл.
Що тобі треба?
Маю приватну розмову до Вокер.
Іди.
Як ти?
А ти як собі думаєш?
Так. Дурне запитання. Вибач.
Слухай...
Вокер, мені жаль.
Але служба безпеки Судового доручила мені тебе допитати.
Вони знають, де мене шукати.
Я повинен тебе затримати.
Управління шерифа працює на Судовий?
Уже годину. Так.
Вок, мусиш піти зі мною.
І...
Це має бути переконливо.
Неможливо.
Усі кажуть, що не чиститимуть, і всі чистять.
Ваша честь, я сама бачила.
Вона тримала ганчірку для чистки, а тоді її кинула.
- І все... - Що? Вона вирішила не вмирати?
Вона зайшла за пагорб.
Не вірю.
Це всі бачили.
Вийди.
Що тепер, Бернарде?
Ми ж казали вам, виродкам з Механічного, сюди не потикатись.
Радий тебе бачити, сучий сину.
Я скучив.
Чув багато скаженого лайна про твою «тінь».
Нагорі, певно, лютують.
Нам усім дістанеться.
Нафіг їх.
Ми потрібні їм більше, ніж вони нам.
Цього разу все інакше.
Так. Але ти впораєшся.
Ти ж син свого старого.
Часом я не знаю, добре це чи погано.
Повір, це добре.
Якби не він, я б не вижив.
Потрібна допомога.
Окей. Якщо це можливо.
Маю два прохання.
Якщо хтось попросить тебе виготовити зброю – не погоджуйся.
Це небезпечно.
А друге?
Ти знаєш, чому я тут.
Здогадуюсь.
Я б запропонувала випити, але не хочу, щоб ти затримувався.
Зрозумів.
Але собі можеш налити, якщо хочеш.
Я кинула.
Ти кинула?
Коли?
Сьогодні.
Увечері я публічно звертатимуся до жителів Бункера і хочу, щоб ти стояла позаду мене.
Позаду тебе?
На знак єдності, щоб заспокоїти людей.
Ти мені не наказуй.
Коли на кону життя 10 000 людей,
я й не думав, що доведеться.
Я прийшов сюди сам, щоб проявити повагу.
Ти знаєш, як вона зайшла за пагорб?
Мабуть, це стрічка.
Хтось мав рано чи пізно здогадатись.
Треба було послати Ніколс на шахти, коли вона її вкрала.
Ти переляканий.
Ніхто не знає мене так, як ти.
Думаєш, що оскаженіла юрба
виб'є шлюз і всіх нас повбиває?
Я не боюся того, що я уявляю. Я боюся того, що бачив.
Що бачила вона. По той бік пагорба.
Тисячі й тисячі трупів.
Цілий мертвий бункер.
Враження, що той Бункер воював сам з собою.
Ось що мене лякає.
Це сталося там, і може повторитись.
Твій улюблений Статут містить інструкції.
Що робити, коли чистка не відбулась.
Статут не уточнює, що робити,
коли людина просто заходить за горб.
Засновники не уявляли й не припускали, що це можливо.
Але сьогодні це сталося на очах у всього Бункера.
То що ти робитимеш?
Тому я й прийшов сюди – щоб з'ясувати.
Я тобі не допоможу.
Ти була моєю тінню.
- А тоді перестала. - У нас надзвичайна ситуація.
Я ніколи тебе не зрозумію.
Що сталося, Марі?
Двадцять п'ять років таємниці.
За що ти тримаєшся?
Про що мені не розказуєш?
Ти щось приховуєш.
Мені потрібна твоя допомога,
і якщо ти не згодишся в пам'ять про минуле,
якщо не хочеш помогти заради Бункера,
то що ти, в біса, хочеш?
Більшу квартиру?
Ще якийсь релікт?
Більше прислуги? Що, нахер, хочеш?
Ти таки мене не знаєш.
Добре. Я скажу, на що погоджусь.
ЧАРІВНИК КРАЇНИ ОЗ
У цій казці є могутній чарівник,
якого ніхто не бачив.
А коли його знаходять, виявляється, що він шахрай,
який ховається за дешевими трюками.
То я шахрай?
Ні, я.
Наприкінці він сідає у повітряну кулю і летить геть.
Ось що я хочу.
Поможеш мені з цим?
Якщо так – я тебе виручу.
Якщо ж ні...
то вали нахер.
Мені дуже прикро, але мушу посадити тебе в камеру.
Що за фігня, Генк? Відколи ти садиш старих жінок?
Відколи я отримав наказ від Судового затримати тебе й допитати.
Буде щось потрібно – кричи, і хтось врешті підійде.
Ти куди?
Мусимо простежити, щоб усі почули промову мера.
Спершу всіх розганяли по квартирах,
а тепер усіх треба вивести.
Ходімо, за мною.
Що ти їм сказала?
Ні слова.
Я думала, що це ти.
Ти ж мене знаєш.
Генк замкнув її у камері в управлінні шерифа.
Як і Маклейн.
Це точно через стрічку.
Стрічка, яку Джулс вкрала в IT, була гівняна.
Думаю, що Вокер і Маклейн підмінили її нашою термострічкою.
Стоп, ти вважаєш, що в Судовому знали, що скафандр дефектний?
Точно знали.
Якщо розпитаємо Вок, що вона знає, то матимемо докази.
Чому б люди вірили Вокер, а не Судовому?
Бо вони бачили, як Джулієт зайшла за пагорб.
- Річ у... - У мене є план.
Судовий підозрює, що це ми зробили, але точно не знає.
Не про тебе.
Але стрічку передала саме я.
- Можливо. Але... - Без «але».
Джулієт прийшла до мене, благала підмінити стрічку.
Ти тут ні при чому.
Ні. І не думай.
Ми прикусимо язики,
нехай вони скажуть, що, на їхню думку, сталось.
А ми все заперечимо.
Вони знають про стрічку.
Лише ми з тобою в курсі.
Просто мовчімо. Це шанс себе не видати.
Яка ти дурна.
Їм і не треба, щоб ми щось казали.
Знайдуть якогось покидька, який нас звинуватить,
і відправлять у шахти або на чистку.
Наш єдиний шанс їх ошукати – якщо я візьму вину на себе.
Я нізащо не дам покарати тебе за те, що почала я.
Тоді вб'ють обох.
Рано чи пізно це й так станеться.
Так хоча б підемо разом.
Знаю, що багатьох із вас збентежило
й розтривожило те, що ви побачили сьогодні.
Але я прийшов сказати, що для нас це хороший день.
Перший день нової епохи.
Скільки ми себе пам'ятаємо,
усі, хто йшов на чистку, гинули на тому пагорбі.
Їх убивала отрута в небезпечному зовнішньому світі.
Але сьогодні все змінилося.
Шериф Ніколс захотіла вийти назовні.
І шериф Ніколс вийшла.
Але відмовилася від чистки.
- Вона зрадниця. - Ні, вона не зрадниця.
Джулієт Ніколс – боєць.
Я багато в чому з нею не погоджувався, але я її поважав.
А сьогодні – навіть більше, ніж раніше.
Вона жива.
Ні.
Ні. Хотів би я, щоб це була правда...
Чесно, хотів би.
Але вона загинула, як героїня Бункера.
Неможливо.
Ви хочете слухати ці крики?
Чи хочете почути, чому Джулієт – героїня?
Перед виходом назовні...
я спитав шерифа Ніколс,
чи можна заклеїти її скафандр новою стрічкою.
Стрічкою, яку нещодавно створили наші геніальні розробники скафандрів.
І вона...
відважно погодилась.
Її перехід за пагорб
довів, що наша нова стрічка краще захищає
від небезпек на поверхні.
І це в наш час перший крок уперед.
І це ще не кінець.
Ми будемо й надалі вдосконалювати наші скафандри.
І виготовимо стрічку, яка колись захистить нас усіх
від зовнішніх загроз
і наблизить нас до спільної мети – безпечно покинути Бункер.
Я хочу подякувати меру за зразкову розробку
і похвалити його за рішуче лідерство
у такий непевний час.
Тому, згідно з повноваженнями, наданими мені Пактом, я призначаю
п'ять кредитів кожній сім'ї
на честь цього великого досягнення.
Нам залишається тільки надіятися, що ця стрічка наблизить новий день
у житті кожного з нас.
Вони брешуть.
Джулієт дізналася, що IT навмисно використовує дефектну стрічку.
Це не нова стрічка, а вже наявна якісна стрічка.
Вони не збиралися її використовувати, бо хтось із Механічного її підмінив.
- Мер бреше. - Гей!
- Твоє ім'я? - Джулієт Ніколс.
- За мною. - Що тут у вас?
- Вона з моїх людей. - Її затримано.
- Відійдіть. - Ох.
Вперше нижче 120-го?
Я Нокс.
Гарантую: від неї проблем не буде.
У людини просто поганий день.
Вона втратила подругу, а тому пила,
але це один з найкращих техніків у Бункері.
Офіцер за неї поручиться.
Генку.
Намагаюся пояснити, що не можу зараз втратити Ширлі.
Ми за нею приглянемо.
До комендантської буде вдома.
Язик доведе її до шахт.
Дякую. Я у тебе в боргу.
Ви обоє в боргу.
Ходімо. Є розмова.
Нам нема про що говорити.
Чорт.
Іди за нею.
Ми докинули ще кілька реплік, щоб звучало правдоподібніше.
І за це вам щедро заплатили.
Якщо будемо потрібні – звертайтеся.
А поки що – роти на замку.
Бо простим ув'язненням не обійдетесь.
Про критиканів я подбав.
Добре зіграли, до речі.
Ти молодець.
Дякую.
Знаєте, що це?
Знаю.
Це було щось важливе?
Ні, але тепер важливе.
Який настрій у масах? Були сутички?
Усі по домах. Насильства не зафіксовано.
Усі офіцери на постах.
За відомими шкідниками спостерігають.
Ви викрутилися.
Тимчасово.
Ви не мусите все робити самі.
Якби я став вашою тінню, то зробив би все, щоб налагодити...
Моя промова дала нам день, може, два.
Кризу не вирішено. Ти мусиш лишатися на своєму місці.
А я вже піду.
Не хочу порушувати власну комендантську.
Я про тебе не забув.
Вибачте, що не дав послухати звернення мера.
Ви...
вільні.
Маєте пів години до комендантської. Ідіть.
Ти казав, що Судовий має до нас питання.
Ага. Мали, але передумали.
Принаймні мер пояснив, як Джулієт зайшла за пагорб.
Що він сказав?
Якась нова стрічка від IT.
Виходьте.
Дякую.
Пане мер.
Дякую вам за службу.
ДЖ
Вибач, що так пізно.
Ентоні вже спить?
Він питав, де ти.
Я відповіла: «Мабуть, татко нас уже не любить».
Коханий, я жартую.
Вибач. Від утоми я різкий,
і буду такий, поки триває ця біда.
На.
Я підігрію вечерю.
Дякую.
Вдалося поговорити з Бернардом?
Я прямо його спитав, а він відповів, що я цінний на своєму місці.
Принаймні поки що.
Йому потрібна тінь.
Навіть якщо це не я.
Ми обоє знаємо, що нею мав би стати ти.
Мусиш бути ти.
На що він чекає?
Це я й пробую зрозуміти.
Ти знав, що буде Медовз?
Не знав.
І ніхто не міг мені сказати, чому вона була там.
Не пригадую, коли вона востаннє виходила на люди.
І зразу всіх розворушила.
Ти працювала з нею в Судовому?
Вона не підозрювала про моє існування.
Але казали, що до Судового вона працювала в IT.
То Медовз і Бернард знайомі відтоді?
Ймовірно.
Він уже тоді очолював IT. А що?
Я сказав Бернарду, щоб він не брав усе на себе,
але він явно не переживав.
А тому я подумав, що насправді він діяв не сам.
Думаєш, він радиться з Медовз?
Не знаю.
Він сьогодні якось дивно на неї дивився.
Ти все ще вмієш здивувати.
Заходь.
Дякую за підтримку.
Чому ти передумала?
Якщо чесно, я прийшла глянути на твою невдачу.
Глянути, як усе валиться на очах.
Але?
Я не думала, що в тебе хист до політики.
Та у світлі нинішнього виступу,
мабуть, я помилялася.
Було не так і погано.
Підозрюю, критиканів ти сам найняв?
Не варто покладатися в таких обставинах на випадок.
Здається, моя казочка подіяла.
«Подіяла»?
Вона сміховинна.
Та з огляду на ситуацію своє завдання вона виконала.
Я уявив, що переді мною рівняння.
Люди стали свідками дива, і якби я переконував їх у протилежному,
хтось би купився, але юрба бачила все на власні очі.
Тому я дав їм пояснення про два види плівки.
Тепер, якщо хтось запропонує інше пояснення,
спершу доведеться спростувати моє.
А якщо й це не подіє,
завжди є груба сила.
Груба сила ефективна короткостроково, але...
Але що?
Мусиш дати їм щось таке, в що можна вірити.
Тому мені потрібна ти.
Я тобі не потрібна.
І ти сьогодні це показав.
Поки я підіймався сюди, то тричі бачив нове графіті.
«ДЖ».
І це нагорі.
Хтозна, що коїться внизу.
Звернення дало нам кілька днів,
але без тебе я з цією кризою не впораюсь.
Бо я єдина була в тому сховищі.
Бо до тебе єдиної я прислухаюсь.
Я пробував знайти іншу тінь, але...
До тебе ніхто не дотягує.
Коли я звернувся до тебе раніше,
то пропонував тобі вигоди й хабарі, а тоді...
зрозумів, як це принизливо.
І зверхньо.
І я...
прошу за це пробачення.
Дякую.
Я тобі щось покажу.
Ми спілкуємося жестами.
Якщо до нас долучаться люди з Середини, ми їх усьому навчимо.
Гей.
Виходь на світло, або ми самі тебе витягнемо.
Це я.
Купер, що ти тут робиш?
Нокс сказав піти за тобою.
Куп, ти нишпорка?
Я так і подумала.
Піди розкажи йому, що бачив, про що ми говорили.
Він нас не зупинить.
Я скажу, що ти була вдома до комендантської.
Як і всі ви.
Чому це?
Бо я був тінню Джулієт.
Коли все покотилося під три чорти, ми були в генераторній удвох.
І загинули б, якби не вона.
Тому я тут не через Нокса.
Я тут через Джулієт.
Не знаю, що ви задумали, але я з вами.
Бернардова розповідь про стрічку – вигадка.
Я знаю, що Вокер підмінила стрічку, бо...
Ні чорта ти не знаєш.
Будеш далі базікати – нас усіх пошлють на шахти.
У них всюди очі й вуха.
Як ти нас знайшла?
Пішла за цим генієм.
Ніхто з вас для такого не створений.
Ви нічого не тямите. Тому досить патякати про стрічку й Джулієт.
Це небезпечно для здоров'я.
Ти з нами?
А що ви задумали?
Знайти собі подібних.
Які думають, як ми.
Які знають, що нам брешуть, і хочуть знати правду.
Коли вас стане достатньо, що далі?
Завимагаємо відповіді.
Відповіді ви не отримаєте.
То будемо боротися.
До цього вони готові.
Ви бачили, скільки там рейдерів та офіцерів.
Які тільки й чекають на ваш перший крок.
- У них уся зброя. - Може, хтось із рейдерів
та офіцерів вирішить, що теж хоче знати правду.
Можливо.
Недавно я почула по радіо, що нове графіті
шириться по Бункеру.
«ДЖ».
Джулієт жива.
Добре.
Добре, бо я думаю, що це так.
Що вона жива.
А ти що думаєш, Вок?
Ну, зважаючи, що ви всі так хочете знати правду, – так.
Вона жива.
Вперше за 25 років я не хочу напиватись.
Хочу бути при ясному розумі.
Бачити, що ти робитимеш далі.
Бернарде, я тобі поможу.
Дякую. Я знаю, що разом...
Спершу, вислухай, що я за це хочу.
Я дам усе, що ти попросиш.
То відклади для мене хорошої плівки на кінець кризи.
Нащо?
Я хочу свободи.
Не знаю, що...
Ти не дістав мені чарівної повітряної кулі,
тому я хочу те, що сьогодні дали Джулієт Ніколс.
Я хочу вийти назовні.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська