LØGNE
Hvad hedder du?
Juliette.
Juliette? Ligesom i teaterstykket?
Ja.
- Kender I også det her? - Ja.
Hvor kommer du fra?
Jeg kom udefra fra en anden silo.
Hvilken silo?
Der er 50.
Halvtreds?
Ja, det her er 17.
Så de nærmeste er 15, 16 og 18.
Hvor langt gik du?
- Det ved jeg ikke. - Hvor var solen?
Jeg... Hvem...
Hvem er du?
Nej, vent!
Jeg vil gerne snakke,
men du må give mig noget.
Jeg hedder Solo.
Solo?
Ja.
Solo hvad?
Bare Solo.
For jeg er herinde helt alene,
så jeg hedder Solo.
Og ingen tvang nogen ud.
De valgte selv at gå.
Da de gjorde det, var det en god dag.
Alle smilede, men så begyndte støvet at blæse op igen,
og jeg tror, giften var væk kortvarigt, men den kom tilbage,
og der var meget af den, og så døde de alle sammen.
Men dem, der rengør, dør i løbet af tre minutter.
Så hvordan kunne de overleve længere end det?
Hvordan kunne du?
Jeg havde en dragt på, og...
Blev du sendt ud ligesom Ron?
- Ron? Hvem er Ron? - Ron Tucker.
Ham, der ikke rengjorde.
Han troede, der var sikkert udenfor. Han ville selv ud, men han rengjorde ikke.
Han skrev "løgne" i snavset på linsen.
Så gik han bare rundt om hjørnet og ud af syne.
To dage senere malede de "løgne" på skærmen,
hvor han havde skrevet det, og så udbrød kampene.
Russell anbragte mig herinde.
Russell var chef for IT. Jeg var hans skygge.
Og Russell sagde til mig: "Uanset hvad
må du aldrig lukke nogen ind i boksen. Aldrig nogensinde."
Men hvorfor gik alle ud?
Fordi de troede, det var sikkert.
- Fordi en enkelt fyr sagde det, så de... - Nej, fordi de ikke så ham dø.
De så ham ikke dø, så de troede, at han måske stadig var i live.
Og så gik alle ud?
Ja.
Hvad?
Jeg rengjorde sgu ikke.
En dragt. Jeg må tilbage.
Vent! Hvad?
BASERET PÅ BOGSERIEN SILO AF HUGH HOWEY
- Slip ham! - Mor...
Mor! Gå hjem!
Det skal nok gå! Jeg klarer mig!
Teddy!
Han blev gjort til syndebuk. De malede selv graffitien.
Han blev ikke gjort til syndebuk.
Han gjorde det, og jeg sagde, jeg var stolt af ham.
Det er vores hjem hernede.
Det er vores vægge, og vi bestemmer selv, hvad vi maler på dem.
Men nu har de ham.
Vi ved godt, hvad du frygter, Evelyn. Vi ved, hvad de kan finde på.
De vil statuere et eksempel med nogen fra mekanisk.
- Men det lader vi dem ikke gøre. Vel? - Nej.
- Gør vi vel? - Nej.
Vi lader det ikke være din søn.
SERVERRUM
Hvorfor er jeg her?
Jeg syntes, vi skulle starte med Ordenen.
Jeg forsøgte at glemme alt.
Især den.
ORDENEN
Men nogle ting hænger ved.
"I tilfælde af en mislykket rengøring må man berede sig på krig."
Og graffiti.
Man skal slå hårdt ned på graffiti.
Især hvis det er noget, der støtter oprør.
Eller noget, der "hylder
- den person, der ikke rengjorde." - "...der ikke rengjorde."
Har du anholdt nogen for graffitien?
En mand fra mekanisk.
- Hvad havde han skrevet? - Det samme, som jeg så i går.
Juliette lever.
- Fangede I ham på kamera? - Nej, vi fik et tip.
De fleste kameraer under 120 er blevet saboteret.
- Nichols må have fortalt dem det. - Hvor kendte hun til kameraerne fra?
Så vidt jeg kan vurdere, fandt hun bare ud af det.
Hun var noget særligt, ikke?
Hun var helt uden for min analytiske rækkevidde.
Jeg mødte hende kun to gange.
Hun slog mig ikke som en, der gerne ville ud.
Hun blev taget med et farligt levn.
Et computerdrev fra før oprøret.
Hvad var der på det?
Ud over en 200 år gammel video af en rengøring, som Nichols viste på skærmen,
ved jeg det ikke. Jeg destruerede det.
Sagde hun, at hun ville ud?
- Hun skulle ud uanset hvad. - Men sagde hun det?
Ja, hun sagde det.
Næste gang du anholder nogen for graffiti,
må du sørge for, at det er en fra toppen eller midten.
Ifølge Ordenen...
Ifølge Ordenen skal man give mekanisk skylden og vende resten af siloen mod dem.
Det ved jeg godt.
Men Juliette...
...skilte sig ud.
Ingen havde gjort noget lignende før. Så du må tænke i andre baner end Ordenen.
Jeg siger ikke, det bliver nemt.
Det kan være som at prøve at tænke på en farve, du aldrig har set.
Men prøv.
Og løslad den mand fra mekanisk, du har anholdt.
Vis nåde.
Og nu vil jeg sgu gerne ud herfra.
Juliette gik hen til Silo nummer 17?
Ja.
- Kan hun overleve derinde? - Næppe.
Den silo har været død længe.
Siden før jeg gjorde dig til min skygge.
Pis.
RON TUCKER LEVER
VI VIL UD
Hvor står vi med dem, du skulle anholde?
Dem, der kan have set, hvad Nichols lagde ud på computerne.
De bliver medicineret.
Vi siger, det er beroligende.
Hvad med de to, der hjalp Nichols?
Patrick Kennedy og Danny Bly.
De sidder i isolation hos juridisk.
- Er de blevet medicineret? - Nej.
Hvorfor?
Jeg ved ikke, hvorfor de binder dem så stramt.
Sådan.
Er du okay?
Ved du, hvem jeg er?
Alle ved, hvem du er, Sims.
Forældre truer deres børn med dig, hvis de ikke spiser deres broccoli.
Børn skal jo spise deres broccoli.
Jeg spiser min. Lader du mig gå?
Jeg skal have lidt mere end det.
Ja.
Hvad mere kan jeg give jer?
I har allerede taget Doris.
Din kone?
Ja, min kone, bæfjæs.
Jeg har ikke mere, I kan tage fra mig.
Jeg har set en hel del.
Jeg ved en hel del.
Jeg ved, at det hele er en forpulet løgn.
Så skal vi ikke bare komme frem til der, hvor du dolker mig i øjet?
Ikke alle, der ved noget, behøver at dø.
Gider du holde op med at spille mystisk
bare et øjeblik og komme frem til, hvad fanden jeg laver her?
Der findes et stof, der gør, at man glemmer.
Glemmer hvad?
Først det, vi vil have dig til at glemme.
En lille dosis klarer de seneste par uger.
Hvad med en stor dosis?
Vi kan sende dig tilbage til før Doris' død.
Hvordan fungerer det? Går jeg så rundt og spekulerer på, hvor hun blev af?
Nej, hvis stoffet virker, skal jeg hele vejen tilbage.
Jeg vil 22 år tilbage.
Før jeg mødte hende.
Det vil jeg have. Det er lettere på den måde.
Det kan vi godt klare.
Men så skal du gøre noget for os først.
Det er smukt, ikke?
Hvad var det?
Det ved jeg ikke.
Årsagen til, at jeg bad dig kigge forbi...
Er du færdig med rapporten om sherif Nichols' rengøring?
Næsten. Jeg mangler et enkelt vidneudsagn.
Sagde miss Nichols, at hun ville ud?
Ifølge borgmesteren, mr. Sims og fire af de fem agenter på stedet, gjorde hun.
- Jeg skal snart tale med den femte. - Så vil jeg lade dig få det ordnet.
Fru dommer...
...jeg har syndromet.
Sims sagde, der blev gjort en undtagelse.
Det bakker jeg op om.
Det er på tide, at vi kommer af med den unødvendige marginalisering fra nogle få...
...diskriminerende formuleringer i Pagten.
Der er en teori om årsagen til syndromet.
At det ikke er en blodsygdom eller vitaminmangel.
Det er bare en naturlig menneskelig reaktion på en unaturlig situation.
Det er ikke meningen, at mennesker bor under jorden.
Ingen af os har nogensinde gået mere end 60 meter i en lige linje.
Bortset fra Juliette Nichols.
Når du er færdig med rapporten, så lad mig se den først.
- Hvad er det? - Åbn den.
Hvad er det?
Det er kyllingeragout. Den er ikke så ringe.
Eller jeg er ikke sikker længere, men jeg kan huske, at jeg kunne lide den.
Pis.
- Hvad? - Ikke noget.
Det er bare... Du var godt nok sulten.
Ingen dragt?
Jeg fandt nogle bælter og den slags,
men kun omkring tre meter intakt stof.
Det er ikke nok til at lave en dragt og reparere min dragt.
Den blev revet i laser, så nej.
Dragterne blev kun sat sammen i Rum S.
Og stoffet til dragterne er i Kritiske Forsyninger.
- Men det er... - Under vandet?
Jeg håber ikke, de bliver våde.
- Hvabehar? - Jeg håber...
Hvad?
- Jeg... - Jeg prøvede at lave en vits.
Det er længe siden. Undskyld.
Juliette? Hvorfor rengjorde du ikke?
- Fordi jeg sagde, jeg ikke ville. - Det siger alle.
Jeg gennemskuede, hvorfor folk rengør.
Altså...
...folk ender med at rengøre, for når de kommer ud,
ser de den smukke himmel og de smukke træer
og græs og forpulede blomster.
Det føles nødvendigt. De vil vise alle derinde, hvordan der virkelig ser ud.
Hvor smukt der er.
- Ja, men det gjorde du ikke. - Nej, for det er en stor, fed løgn.
Jeg har nemlig set en optagelse af en andens rengøring,
hvor der var en flok væsener, der bevægede sig hen over himlen...
Fugle. De hedder fugle.
Okay. Så da jeg gik ud, så jeg fuglene, ikke?
Men de bevægede sig på fuldstændig samme måde, som jeg så ved den anden rengøring.
Som i fuldstændig.
Derfor vidste jeg, at det ikke var det, jeg så i kantinen, der var løgn.
Det var det, jeg selv så. I hjelmen.
- Jeg ved ikke, hvordan de gør det. - Meget avancerede computere.
Klart. Men det var sgu da løgn, så hvorfor skulle jeg rengøre?
Nej, jeg rengjorde ikke. Jeg gik min vej.
Jeg gik og gik,
og jeg troede ikke, at det, jeg gjorde, kunne føre til det, der skete her.
- Det vidste jeg ikke. - Det kunne du ikke vide.
Hvorfor er du i live?
Alle andre er døde, men du overlevede. Hvordan?
Jeg var bare... Hvem skulle ellers bevogte boksen?
Men hvor længe har du været derinde? Hvordan...
Alene, siger du, og du har mad, så...
Jeg passer bare mit arbejde. Jeg holder bare døren lukket.
Jeg åbner den ikke.
- Aldrig? - Nej.
Nogen har tydeligvis forsøgt at komme ind, så...
Jeg kan godt lide at læse. Jeg spiller musik...
Solo? Må jeg lige spørge...
Ligene ude på gangene er ikke lige så gamle som de andre, så...
Hvad skete der?
Jeg har ikke kunnet finde noget mad, så tak for det. Det smagte rigtig godt.
Tak.
Det var ikke for at være sød. Jeg skulle have dig til at spise maden.
Hvorfor?
Hvis du spiste maden, vidste jeg, at du fandtes og ikke var et fantasifoster.
Ser du fantasifostre?
Nej, Solo. Jeg...
Det er fra dengang, hvor du reddede børnene fra ham galningen.
- Hvad hed han? - Jeg siger det aldrig.
Som om han aldrig var der.
Det er godt. Og det her.
Ingen agenter kunne måle sig med dig på skydebanen.
SKYDEFÆRDIGHED DIPLOM
Det kan de stadig ikke.
Det har du ret i, Reggie. Det har du ret i.
Jeg sætter pris på Deres besøg, mr. Sims...
- Kald mig bare Rob. - Nej, det kan jeg ikke.
Det vil ikke overraske dig, at alle pensionerede agenter genindkaldes
på grund af undtagelsestilstanden.
Som de bør blive det. Os alle sammen.
Men det vil måske komme bag på dig, at du bliver sendt ned til mekanisk.
En mand på min alder?
Vi to har hjulpet hinanden gennem mange år.
Du kræver gælden indfriet.
Du bad mig om fem minutter i enrum med Archie Brent.
Jeg gav dig ti.
Bare lov mig, at jeg ikke skal være i mekanisk i lang tid.
- Der er noget med luften dernede. - Ikke spor lang tid.
Chef. Vi fik ikke snakket...
- Jeg har ikke tid. - Det er vigtigt.
Jeg sagde, du skulle overvåge Shirley. I stedet sluttede du dig til hende.
Overrasker det dig, at jeg ved det?
Bad jeg mon kun dig om at overvåge hende?
Ja, jeg var der, men det er derfor, vi må tale sammen.
Det var pænt af dig at komme herop, Jean. Der er langt at gå.
Jeg ved, hvad jeg så! Jeg lyver ikke!
I den del af Pagten, hvor sheriffens opgaver er beskrevet,
står der, at en af dem er at sende en rapport til juridisk
om hver rengøring. Det var derfor, jeg bad dig komme.
Jeg så ikke sherif Nichols, før hun var blevet pågrebet.
Men du var der, da hun blev anholdt?
Ja.
Ved majsmarken?
Ja.
Inden hun stak af, hvad sagde hun så?
Kan du ikke sove?
Jeg har vist fejlbedømt timingen af kaffen.
Og dig?
Nerver.
Jeg troede ikke, vi ville få en chance til i fødselslotteriet,
men da sheriffen gik ud, holder de en bonustrækning i morgen
fra de samme lodder som sidst.
Min mand siger, at vi har bedre chancer.
Held og lykke.
Rick og jeg vil så gerne have et barn,
men vi er i tvivl om, hvorvidt det er klogt, når der sker så meget.
At få et barn er en håbefuld satsning.
Dem, der plantede disse træer, levede ikke til at sidde under dem.
Har du børn?
Hvordan er det?
Med vores første kunne jeg høre hende, før jeg så hende. Med øret mod min kones mave.
I månedsvis spekulerer man på, hvem de er.
Hvordan de ser ud, og hvordan de går og smiler og græder.
Og så en dag møder man dem.
Og de er perfekte.
Jeg må vist hellere prøve at få sovet.
Phoebe Wells.
Pete Nichols.
- Det gør mig ondt. - Det er okay.
- Det, jeg sagde før... - Så kom der da noget godt ud af det.
Jeg håber, I vinder.
Tak.
Jeg må hellere...
Hav en god aften.
- Hvad? - Hej. Vent lidt.
Jeg tænkte på noget.
- Brandfolk. - Ja, hvad?
De har hjelme og dragter. De har ilttanke. De går ind i røgen.
Nej. De er ikke lavet til at holde folk i live udenfor. Helt ærligt.
Det er rengøringsdragterne heller ikke.
Jeg kunne godt bruge en brandmandsdragt.
- Det er en god idé. - Synes du det?
- Jeg var ikke sikker. - Hvor kan jeg finde en?
Der er brandmateriel tre forskellige steder.
I teknik og på 70 og 23.
- Hvor på 23? - Ved siden af genbrug.
- Okay. - Nej, der kan være et problem.
- Undskyld. Det er sent. - Er der sket noget?
Du ville se rapporten om sherif Nichols' rengøring, inden jeg afleverede.
Kunne det ikke vente?
Jeg talte med de fem agenter, der hjalp til, da Nichols blev pågrebet.
Ifølge fire af dem sagde hun, at hun ville ud.
Men ikke den femte?
Vedkommende hævdede at have koncentreret sig om opgaven,
og hvis de andre hørte hende sige, at hun ville ud, var det vel sådan.
Men du er ikke sikker.
Da jeg førte sherif Nichols op ad trappen, hævdede hun, at hun ikke sagde det.
Vent. Siger du først det nu?
Jeg var ikke sikker på, at jeg kunne tro på hende.
Jeg ville tale med de andre, men hvis vidnerne var i tvivl,
skulle det undersøges, inden Nichols blev sendt ud.
- Det står... - Det står i Pagten. Det ved jeg godt.
- Er der noget... - Nej. Jeg tager over herfra.
Tak, fordi du gjorde mig opmærksom på det. Godnat.
Knox.
Shirley, vend om og gå hjem.
- Det gør vi, hvis I giver os Teddy. - Det er udelukket.
Hvor har du bøllerne fra?
- Bøller? De er vicesheriffer. - Ikke dem med hjelmene.
Jeg kan ikke bare lade jer befri nogen!
- Så lad ham gå! - Befri Teddy!
Det er politiet. Forsvind!
Det er ikke sådan, vi er!
Måske er vi sådan nu!
Befri Teddy!
Vi vil jo det samme.
- Vi vil have Teddy tilbage. - Befri Teddy!
- Lad ham gå! - Nej!
Hvad laver du?
Få ham ned bagved!
- Coop? - Cooper!
Det er okay.
- Det skal nok gå, Coop. - Coop.
- Du er okay, min ven. - Coop, vi er her.
Du er okay.
Coop.
- Coop. - Det er okay.
Det skal nok gå.
Kan du høre mig?
Hjælp os! Kom nu!
ET
PHOEBE WELLS - KVINDE FORTROLIG
PATIENTENS PRÆVENTION MÅ IKKE FJERNES. PATIENTEN SKAL TRO, AT DEN ER FJERNET.
Ingen kender det møgsvin, der satte gang i det.
- Det var ikke en fra mekanisk. - Og den anden?
Ja.
Født og opvokset i mekanisk. Terry Cooper.
Den sødeste fyr, man kan tænke sig. Han var bare...
Han prøvede bare at stoppe snotskovlen med brandbomben.
Hvad har du brug for?
Jo, chef...
...vi har brug for alt. Men først...
...har vi brug for dig.
Tak, fordi du kom. Vi er i sikkerhed hernede. Ingen kameraer eller lyttere.
Hvorfor lod du os ikke bare gøre det, vi ville?
Vi havde fået Teddy, og alt ville være fint.
Ville det det? Ville I holde ham skjult for evigt?
Vi mistede Cooper.
Jeg fatter det ikke.
Nej.
Kom nu ikke til skade med foden. Skal du slå noget, så slå mig.
Fuck.
- Jeg troede ikke, du ville gøre det. - Det troede jeg heller ikke.
Shirl...
...du er ikke den eneste, der er vred.
Du er ikke den eneste, der mistede Jules.
Jeg er ikke sikker på, at vi har mistet hende.
Der er gået to dage.
Vi ved ikke, hvad hun så bag bakken.
Det kan være, hun er derude et sted og stadig er i live.
Jeg...
Godt.
Jeg er lige så opsat på at kende sandheden som dig, men din metode dur ikke.
Hvordan så?
Kan du huske, da vi som børn gik på opdagelse dernede?
Kan du huske den væg med navne, vi fandt?
Ja?
Vi vidste ikke, hvad det betød.
Det gør jeg nok nu.
En morgen ved solopgang slukker jeg for kantinens skærme
til rutinemæssig vedligeholdelse såvel som kameraerne på sheriffens kontor.
Jeg betjener slusen
og du har fem minutter til at forcere bakken
og komme ud af syne, før jeg tænder for skærmene igen.
Er du sikker på det her?
Hvornår får jeg min dragt?
Som leder af IT har jeg min egen dragt.
Min tanke var, at vi kunne tilpasse den.
Du er to en halv meter høj.
Derfor er det nok også bedst, at du får lavet din egen.
Jeg kan sige, at den er til en potentiel skygge.
Normalt kommer der et team og tager mål til den,
men da det her kommer til at blive mellem os to,
må jeg gøre det.
Jeg tager dine mål.
De starter med armene.
Sådan...
Skal du ikke skrive det ned?
Nej.
- Bernard. - Ja?
Må jeg spørge dig om noget?
- Har jeg været nyttig? - Du er den eneste, jeg kan tale med.
Men du behøver bare at tale.
Mine meninger er hverken påkrævede eller ønskede.
De er både påkrævede og ønskede.
Og dog ignoreres de.
Jeg sagde, du skulle løslade den mand, der malede graffiti i mekanisk.
Han blev løsladt.
Ja, men først efter at en brandbombe og et skyderi kostede to personer livet.
- Var det dig? - Nej.
Det lyder ellers som noget fra Ordenen.
Få dem til at gøre gengæld, hvilket puster til uviljen mod mekanisk i siloen,
så du får mulighed for at knuse oprøret.
Det var ikke mig.
Er du sikker?
Jeg lyver ikke for dig.
- Det har du allerede gjort. - Hvordan?
Juliette Nichols sagde ikke selv, at hun ville ud, vel?
Nej
- Har du taget de mål, du skal bruge? - Ja.
Så må du godt gå. Kom ikke tilbage uden min dragt.
Solo? Solo, du havde ret.
Det er under vandet, men jeg tror, jeg kan løse det.
Hvis jeg lader mig sænke ned i vandet, kan jeg komme et niveau ned
og måske nå gennem lejlighederne og ud i passagen.
Men jeg må først bygge noget, der kan pumpe luft ned til mig.
Det vil sige, at du skal betjene den, mens jeg er dernede.
Solo?
Jeg har brug for din hjælp.
Jeg kan ikke komme ud!
Men du har jo været ude før.
Hør lige... De to lig i gangen...
Jeg må ikke åbne døren.
Du åbnede døren for at give mig mad.
Ja. Jeg åbner ikke døren, når du er her.
Jeg er ikke ude på at presse dig. Jeg behøver ikke at vide, hvad der skete her.
Jeg forstår det godt. Jeg ved, at du ikke vil tale om det,
og jeg ved, at du har mistet alle i dit liv.
Men jeg er nødt til at komme tilbage, ikke?
Og du må ikke åbne døren...
- Det er min opgave. - Men du må hjælpe mig.
Ikke? Du må hjælpe mig med at redde...
10.000 mennesker, Solo.
10.000 mennesker.
Det ændrer ikke på det, der skete her,
men hvis du kan hjælpe mig med at komme hjem,
så kan vi måske forhindre, at det, der skete her, også sker der.
Men jeg...
Jeg har sgu brug for dig.
Jeg beder dig.
Jeg kan ikke.
"Vi kommer ind før eller siden."
VI KOMMER IND FØR ELLER SIDEN
Okay.
Jeg forstår det godt.
Det er okay. Jeg forstår.
Tak for maden. Jeg...
Vi ses bare.
Vent! Hvad vil du gøre?
Det ved jeg ikke. Jeg finder ud af det.
- Hvordan føles det? - Jeg er spændt.
Nervøs.
Jeg mener, om du er følelsesløs. Kan du mærke det her?
Undskyld.
Det er følelsesløst.
Godt. Der er ikke noget at være nervøs for.
Det er hurtigt overstået.
Dr. Nichols.
Vi vil gerne sige, at vi er meget taknemlige.
Og at vi er yderst bevidste om, at den her mulighed kun er der,
fordi din datter...
Tak.
Jeg håber, I får en pige.
Nu kan I frit lave et barn.
Nej, lig stille.
Et par sting, og så er du så god som ny.
Du må ikke gå!
Ser jeg frygtelig ud?
Nej, nej, jeg troede bare, at du ville se anderledes ud.
Jeg har aldrig været så langt ude før.
Her er så stort.
Der ser ud til at være virkelig meget plads.
Vil du se mere?
Ja.
Okay. Hvor vil du gerne hen?
Vil du op?
Op? Okay.
Kom.
Ja, forsigtig.
Så, så.
- Det er okay. - Stop.
- Lad være! - Gjorde jeg dig fortræd? Er du okay?
- Nej! Jo! På en måde. - Nej, nej.
- Det er ikke din skyld. Undskyld. - Det gør ikke noget.
Sæt dig ned. Vi kan bare sætte os ned.
Jeg er her.
Der er bare gået så lang tid.
Jeg ved det godt.
Du er her virkelig, ikke?
Jo.
Jo, det er jeg.
Tekster af: Eskil Hein