LØGNER
Hva heter du?
Juliette.
Juliette? Som i skuespillet?
Ja.
- Betyr det noe her også? - Ja.
Hvor er du fra?
Jeg kom fra utsiden. Fra en annen silo.
Hvilken silo? Det er 50.
Fem... Femti?
Ja, dette er 17.
De nærmest her er 15, 16 og 18. Hvor langt gikk du?
- Jeg vet... - Hvor var solen?
Jeg... Hvem...
Hvem er du?
Nei, vent!
Jeg vil snakke med deg.
Men du... Du må... Du må gi meg noe.
Jeg heter Solo.
Solo?
Ja.
- Solo hva? - Bare Solo.
Fordi jeg er her helt alene. Så jeg er Solo.
Ingen tvang dem ut.
De valgte å gå.
Da de gjorde det, var det en god dag.
Alle smilte, men så begynte støvet å blåse igjen,
og jeg tror giften ble borte litt, men kom tilbake,
og mye av det, og det var da de alle døde.
Folk som må vaske dør på tre minutter.
Hvordan overlevde de lenger enn det?
Jeg vet ikke. Og du?
Jeg hadde på meg en drakt og...
Ble du sendt ut som Ron?
- Hvem er Ron? - Ron Tucker. Vaskeren som ikke vasket.
Han trodde det var trygt. Ville ut. Han vasket ikke da han kom ut.
Han bare... Han skrev "løgner" i skitten på linsen.
Så forsvant han rundt hjørnet.
To dager senere malte de "løgner" på skjermen
over det han hadde skrevet, og da begynte kranglingen.
Så Russell satte meg her.
Russell var IT-sjefen. Jeg var skyggen hans.
Og Russell sa: "Uansett hva som skjer,
ikke slipp noen inn i hvelvet. Aldri."
Hvorfor gikk alle ut?
De trodde det var trygt.
Fordi en fyr sa det var trygt?
Nei, fordi de ikke så ham dø.
Så de trodde han kanskje var i live.
Så alle gikk ut?
Ja.
Hva?
Jeg vasket ikke.
En drakt... Jeg må tilbake.
Vent! Hva?
BASERT PÅ BOKSERIEN SILO AV HUGH HOWEY
- Slipp ham! - Mamma...
Dra hjem, mamma!
Det går bra. Det går bra!
Teddy!
Han ble lurt. De skrev graffitien selv.
Han ble ikke lurt. Han gjorde det. Jeg sa jeg var stolt.
Dette er hjemmet vårt.
Veggene er våre, og vi kan gjøre hva vi vil med dem.
Men nå har de ham.
Vi vet hva du er redd for, Evelyn. Vi vet hva de kan gjøre.
De vil statuere et eksempel av noen fra mekanisk.
- Vi lar dem ikke. Gjør vi vel? - Nei.
- Skal vi? - Nei.
Vi lar det ikke bli sønnen din.
- Hvorfor er jeg her? - Vi kan begynne med Reglene.
Jeg prøvde å glemme alt.
Særlig det.
REGLENE
Enkelte ting husker jeg.
"I tilfelle mislykket vasking, forbered krig."
Og graffiti.
Du skal slå hardt til mot graffiti. Særlig det som kan støtte et opprør.
"Særlig det som forherliger personen
- som ikke vasket." - "...som ikke vasket."
Har du arrestert noen for graffitien?
En mann nede i mekanisk.
- Hva skrev han? - Det samme som jeg så i går.
Juliette lever.
- Så du ham på et kamera? - Nei, vi fikk et tips.
De fleste kameraene under 120 har blitt ødelagt.
- Nichols må ha sagt noe. - Hvordan visste hun om kameraene?
Så vidt jeg vet, skjønte hun det bare.
Hun var noe for seg.
Helt utenfor min evne til å analysere.
Jeg møtte henne bare to ganger.
Hun virket ikke som en som ønsket å gå ut.
Hun ble tatt med et minne på rødt nivå. En harddisk fra før opprøret.
Hva var på den?
Foruten en 200 år gammel vaskevideo, som Nichols viste på skjermen,
så vet jeg ikke. Jeg ødela den.
Sa hun at hun ville ut?
- Hun skulle uansett ut. - Men sa hun det?
Ja, hun sa det.
Neste gang du pågriper noen for graffiti, får det være noen fra toppen eller midten.
Reglene sier...
Reglene sier man skal skylde på mekanisk og samle resten av siloen mot dem.
Jeg vet det. Men Juliette...
Hun var noe særegent. Ingen hadde gjort noe sånt før.
Du må tenke utenfor Reglene.
Det blir ikke enkelt.
Det blir som å prøve å tenke på en farge du aldri har sett.
Men prøv.
Og slipp løs mannen fra mekanisk som du arresterte. Vis nåde.
Jeg vil gjerne ut herfra.
- Juliette dro til Silo 17? - Ja.
- Kan hun overleve der? - Antakelig ikke. Den har lenge vært død.
Fra før du ble min skygge.
Pokker.
RON TUCKER LEVER
VI VIL GÅ UT
Hva med dem du har pågrepet?
De som kan ha sett hva Nichols hadde på datamaskinene.
De får alle medisinen. Får beskjed om at det er for angst.
- Hva med de to som hjalp Nichols? - Patrick Kennedy og Danny Bly.
De er i juridisks isolasjon.
- Har de fått medisiner? - Nei.
Hvordan det?
Jeg vet ikke hvorfor de må være så trange.
Sånn.
Går det bra?
Vet du hvem jeg er?
Alle vet hvem du er, Sims.
Foreldre truer barna med deg når de ikke spiser brokkolien sin.
Ungene må spise brokkoli.
Jeg spiser min. Skal du slippe meg?
Jeg trenger litt mer.
Jaså?
Hva kan jeg gi deg?
- Du har alt tatt Doris. - Kona di?
Ja, kona mi, din dustejævel.
Du kan ikke ta noe mer fra meg.
Og jeg har sett ting. Jeg vet ting.
Jeg vet at alt er en løgn.
Kan du ikke bare stikke en kniv i øyet mitt?
Ikke alle som vet noe må dø.
Kan du slutte å være så mystisk
og bare fortelle hvorfor i helvete jeg er her?
Det er en medisin som lar deg glemme.
Glemme hva?
Vi begynner med det vi vil du skal glemme. Små doser fjerner de siste ukene.
- Hva med en stor dose? - Vi kan ta deg med til før Doris døde.
Hvordan fungerer det?
Skal jeg vandre rundt og lure på hvor det ble av henne?
Nei, hvis medisinen faktisk eksisterer, vil jeg gå helt tilbake.
Jeg vil tilbake 22 år.
Før jeg møtte henne.
Gjør det. Det blir enklere sånn.
Vi kan gjøre det. Men da må du gjøre noe for oss først.
Er den ikke vakker?
Hva var det?
Jeg vet ikke.
Jeg ba deg komme innom...
Er du ferdig med rapporten om sheriff Nichols' vasking?
Nesten. Jeg må ha en vitneforklaring til.
Sa Nichols at hun ville gå ut?
Ifølge borgermesteren, Mr. Sims og fire raidere, så gjorde hun det.
- Jeg skal snakke med den femte snart. - Da skal jeg la deg få gjøre det.
Deres Nåde...
Jeg har syndromet.
Sims valgte å overse det.
Jeg støtter avgjørelsen.
Det er på tide å fjerne stigmaet som ble forårsaket av noen få...
diskriminerende setninger i Pakten.
Det finnes en teori om årsaken til syndromet.
At det ikke skyldes en blodsykdom eller vitaminmangel,
men er en naturlig reaksjon på en unaturlig situasjon.
Mennesker skal ikke leve under jorden.
Ingen av oss har gått i en rett linje mer enn 50 meter.
Foruten Juliette Nichols.
Når rapporten er klar...
...får jeg den.
Hei!
- Hva er det? - Åpne den.
Hva er det?
Kyllinggryte. Den er ikke så ille.
Jeg mener, jeg vet ikke...
Jeg vet ikke, men jeg likte det i begynnelsen.
Pokker.
- Hva? - Ingenting.
Bare... Du var veldig sulten.
Ingen drakt?
Jeg fant noen belter og sånt,
men bare tre meter med stoff som ikke var ødelagt.
Det er ikke nok til å lage en drakt. Og min drakt...
Jeg rev den i stykker, så nei.
Draktene ble laget på rom S.
Og stoffet til draktene er i "kritisk forråd".
- Men det er... - Under vann?
Håper det ikke blir vått.
- Hva? - Jeg håper det...
- Hæ? - Ja, jeg prøvde bare å lage en vits.
Men det er lenge siden sist.
- Juliette? - Ja.
Hvorfor vasket du ikke?
- Jeg sa jeg ikke ville vaske. - Alle sier det.
Jeg skjønte hvorfor folk vasker.
Du...
Folk vasker fordi når de går ut, så...
så ser de en vakker himmel og vakre trær
og gress og jævla blomster. De føler at de må det.
De må fortelle alle på innsiden hvordan det ser ut. Hvor vakkert det er.
- Men ikke du. - Nei. Nei, fordi det er noe jævla tull.
Det er tull, for jeg har sett et opptak av noen som vasker
hvor det var masse skapninger som forsvant over himmelen.
Fugler. De kalles for fugler.
OK. Så da jeg gikk ut, så jeg fuglene.
Men de beveget seg på akkurat samme måte som jeg hadde sett tidligere.
Nøyaktig likedan.
Da visste jeg at det ikke var skjermen i kafeteriaen som var en løgn,
men det jeg så. I hjelmen.
- Vet ikke hvordan de gjør det. - Avanserte datamaskiner.
Men det var en løgn, så hvorfor vaske?
Nei, jeg vasket ikke. Jeg gikk. Jeg gikk og gikk.
Jeg trodde ikke det kunne føre til det som skjedde her.
- Jeg visste ikke det. - Nei.
Hvorfor lever du?
Alle andre er døde, men du overlevde. Hvordan?
Jeg bare... Hvis ikke, hvem ville da ha passet på hvelvet?
Men hvor lenge har du vært der?
Alene, sier du, og du har mat, så...
Jeg gjør jobben min. Jeg bare holder døren lukket.
Jeg åpner den ikke.
- Aldri? - Nei.
For noen prøvde å komme inn...
Jeg liker å lese, å høre på musikk...
Solo? Får jeg spørre...
Likene utenfor i gangen, de er ikke like gamle som de andre. Så...
Hva skjedde?
Jeg fant ingen mat, så takk.
Det var veldig snilt av deg.
Takk.
Jeg var ikke snill. Jeg måtte ha deg til å spise den.
Hvorfor?
Hvis du spiste maten, ville jeg vite at du var ekte, at jeg ikke innbiller meg deg.
Innbille deg?
Hei! Nei, Solo. Jeg...
Det var da du reddet ungene fra den galningen. Hva het han?
Jeg sier det aldri.
Som om han ikke fantes. Det er bra. Og dette.
Ingen raider slår deg på skytebanen.
SKYTTERPRIS
Nei.
Du har helt rett, Reggie. Du har helt rett.
- Jeg setter pris på besøket, Mr. Sims... - Kall meg Rob.
Nei, sir, jeg...
Du vet nok at alle pensjonerte raidere må i aksjon på grunn av nødsituasjonen.
Naturlig nok. Det bør vi alle.
Men det vil kanskje overraske deg at du sendes til mekanisk.
En mann på min alder?
Vi har lenge hjulpet hverandre.
Du vil ha en tjeneste?
Du ba om fem minutter alene med Archie Brent. Jeg ga deg ti.
Jeg vil ikke være lenge i mekanisk. Jeg liker ikke luften der.
Ikke lenge.
Sjef... Vi fikk ikke snakket...
- Har ikke tid. - Det er viktig.
Jeg ba deg passe Shirley og se hva hun driver med.
Men du slutter deg til henne?
Rart at jeg vet det?
Jeg ba flere om å gjøre det.
OK, ja...
Jeg var der, men derfor må vi snakke sammen.
Takk for at du kom opp, Jean. Det er langt å gå.
Jeg vet hva jeg så. Jeg lyver ikke.
I den delen av Pakten som tar seg av sheriffens ansvar,
står det at et av dem er å levere en rapport til juridisk etter hver vask.
Derfor ba jeg deg komme.
Jeg så ikke sheriff Nichols før hun var pågrepet.
- Men du var der da hun ble arrestert. - Ja.
- I åkeren? - Det stemmer.
Hva sa hun før hun begynte å løpe?
Får du ikke sove?
Tror jeg kanskje drakk kaffe litt sent.
Og du?
Nervøs.
Trodde ikke vi ville få en sjanse til i fødselslotteriet.
Men siden sheriffen gikk ut, blir det en bonusplass
trukket fra samme gruppe som sist.
Mannen min sier vi har større sjanse.
Lykke til.
Rick og jeg vil så gjerne ha barn,
men vi lurer på om vi bør få barn med alt som skjer.
Det å få barn er å ha håp.
De som plantet trærne levde ikke lenge nok til å sitte under dem.
Har du barn?
- Ja. - Hvordan er det?
Den første... Jeg hørte henne før jeg så henne.
Med øret på min kones mage.
Man lurer på hvem de vil bli.
Hvordan de vil se ut, hvordan de vil gå og smile og gråte.
Og en dag får man møte dem.
Og de er helt perfekte.
Jeg tror jeg bør sove litt.
Phoebe Wells.
Pete Nichols.
- Så leit. - Det går bra.
- Det jeg sa... - Nei, nei. Noe godt kommer ut av det.
Jeg håper dere vinner.
Takk.
Jeg får...
Ha en god natt.
Hei.
- Hva? - Hei. Vent litt.
Jeg kom på noe.
- Brannmenn. - Ja? Hva?
De har hjelmer. De har drakter. De har oksygen. De går inn i røyken.
Nei.
De er ikke laget for å holde en i live ute.
Ikke vaskedrakter heller.
Jeg kan bruke en brannmanndrakt.
- Det er en god idé. - Ja? Synes du?
- Jeg var ikke sikker. - Hvor finner jeg det?
Det er brannutstyr på tre steder.
På teknisk, 70 og 23.
- Hvor på 23? - Ved siden av gjenvinning.
- OK. - Men det er muligens et problem.
- Jeg vet det er sent. - Har noe skjedd?
Du ville se rapporten om Nichols' vasking før jeg leverer den.
Kunne det ikke vente?
Jeg snakket med fem raidere som hjalp til med å pågripe henne.
- Fire sa at hun ønsket å gå ut. - Men ikke den siste?
Den femte sa at de bare fokuserte på jobben.
De sier at hvis de andre hørte at hun ville ut, så sa hun det.
- Men du er ikke sikker. - Jeg snakket med henne.
- Nichols sa til meg at hun ikke sa det. - Og det sier du først nå?
Jeg visste ikke om jeg kunne tro henne.
Jeg ville snakke med andre, men om vitner også var i tvil,
burde det vært en granskning før Nichols ble sent ut.
Ja, det står i Pakten.
Jeg vet det.
- Var det noe... - Nei. Jeg tar over nå.
Takk for at du sa ifra.
God natt.
Knox.
Snu og gå hjem, Shirley.
- Gi oss Teddy først. - Vi gjør ikke det.
Hvor fant du lakeiene?
- Gi deg, Shirley. De er betjenter. - Ikke de med hjelmer.
Du får ikke ta noen ut av cellene.
- Så slipp ham! - Fri Teddy!
Politi. Flytt dere!
- Vi er ikke sånn! - Kanskje vi er sånn nå!
Fri Teddy! Fri Teddy!
Vi ønsker alle det samme. Vi vil ha Teddy tilbake.
- Fri Teddy! - Hør!
- Sett ham fri! - Nei, nei!
Hva gjør du?
Få ham på bakrommet!
Coop!
Det går bra.
- Det går bra, Coop. - Coop.
- Kompis, det går bra. - Vi er her.
- Det går bra. - Coop.
- Det går bra.
Kompis?
Hjelp oss! Vær så snill!
ETT
PHOEBE WELLS KONFIDENSIELT
PROSEDYRE - SILO ORANSJE
PREVENSJON MÅ IKKE FJERNES. PASIENT MÅ TRO DEN ER FJERNET.
Ingen kjenner drittsekken som startet det.
- De var ikke fra mekanisk. - Og den andre?
Ja.
Født og oppvokst i mekanisk. Terry Cooper.
Snilleste gutten jeg kjenner. Han var bare...
Han prøvde å stoppe idioten med brannbomben.
Hva trenger du?
Vel, sjef...
Vi trenger alt. Men først...
...trenger vi deg.
Takk for at du kom. Vi er trygge her. Ingen ser eller hører oss.
Hvorfor fikk vi ikke gjøre som vi ville?
Vi kunne fått tak i Teddy og alt ville være bra.
Jaså? Skulle dere bare gjemme ham for alltid?
Vi mistet Cooper.
Jeg kan ikke tro det.
Ikke jeg heller.
Ikke skad foten din.
Du kan slå meg isteden.
Faen.
Trodde ikke du ville gjøre det.
Ikke jeg heller.
Shirl...
Det er flere som er sinte.
Flere som har mistet Jules.
Jeg tror ikke vi har mistet henne.
Det har gått to dager.
Vi vet ikke hva hun så.
Hun kan være der ute. Fremdeles i live.
Du... Greit.
Jeg vil også vite sannheten, men vi kan ikke gjøre det på den måten.
Så hvordan?
Husker du da vi pleide å utforske her nede som små?
Husker du veggen med navnene?
Ja.
Vi visste ikke hva det betydde.
Nå gjør jeg det.
En morgen skal jeg
slå av skjermene i kafeteriaen for vedlikehold,
i tillegg til alle kameraene på sheriffens kontor.
Jeg åpner luftslusen, og du har fem minutter på å komme deg over haugen
og bort så ingen ser deg før jeg slår på skjermene igjen.
Er du sikker på dette?
Når får jeg drakten?
Som IT-sjef har jeg min egen drakt.
Kanskje vi kan gjøre om den.
Du er tre meter høy.
Derfor er det best om vi får laget en til deg.
Jeg sier det er til en skygge. Normalt vil de sende noen for å måle deg,
men siden dette skal bli mellom oss,
så skal jeg gjøre det.
Jeg skal måle deg.
De begynner med armene. Sånn.
- Skal du ikke skrive det ned? - Nei.
- Bernard. - Ja?
Får jeg spørre om noe?
- Har jeg vært til hjelp? - Den eneste jeg kan snakke med.
Du trenger bare å snakke.
Mine meninger er verken nødvendige eller ønsket.
- De er både nødvendige og ønsket. - Men oversett.
Jeg ba deg sette fri mannen som lagde graffitien i mekanisk.
Han ble satt fri.
Ja, men ikke før det var en brannbombe og en skyteepisode hvor to personer døde.
- Var det deg? - Nei.
Det høres ut som det kommer fra Reglene. Få dem til å ta igjen.
Noe som fremmer negative tanker om mekanisk i siloen,
som igjen lar deg knuse et opprør.
- Var ikke meg. - Sikker?
Jeg lyver ikke for deg.
- Men det har du gjort. - Hvordan?
Juliette Nichols ba ikke om å få gå ut, eller hva?
Nei.
- Har du alle målene du trenger? - Ja.
Da kan du gå. Ikke kom tilbake uten drakten.
Solo? Du hadde rett. Det er under vann, men jeg kan få det til.
Om jeg går ut i vannet, kan jeg komme ned en etasje.
Jeg kan kanskje komme meg gjennom leilighetene til gangen.
Men jeg må lage noe som kan gi meg luft der nede.
Jeg trenger deg til å styre det mens jeg er under.
Solo?
- Jeg trenger din hjelp. - Jeg kan ikke komme ut!
Men du har vært ute før. Jeg vet... Hør...
- De to likene... - Jeg skal ikke åpne døren.
Du ga meg mat. Du åpnet døren for å gi meg mat.
- Ja. - Ja?
Jeg åpner den ikke når du er her.
Jeg vil ikke tvinge deg. Jeg trenger ikke å vite hva som skjedde her.
Jeg forstår.
Du vil ikke snakke om det, og du har mistet alle i livet ditt.
Men jeg må tilbake. Jeg må det.
Jeg vet du ikke skal åpne døren...
- Det er jobben min. - Men du må hjelpe meg.
OK? Du må hjelpe meg å redde...
Det er 10 000 mennesker, Solo.
Det er 10 000.
Det vil ikke veie opp for det som skjedde her,
men om jeg kan komme hjem... Hvis du kan hjelpe meg hjem,
så kanskje vi kan stoppe dette fra å skje der.
Men jeg...
Jeg trenger deg, for faen.
Vær så snill.
Jeg kan ikke.
"Vi kommer inn til slutt."
VI KOMMER INN TIL SLUTT
OK.
Jeg forstår.
Det er greit. Jeg forstår.
Takk for maten. Jeg...
Vi ses.
Vent! Vent! Hva skal du gjøre?
Jeg vet ikke. Jeg finner på noe.
- Hvordan føles det? - Jeg er spent. Nervøs.
Nei, har du blitt nummen? Føler du dette?
Unnskyld. Det er numment.
Bra. Ikke vær nervøs.
Det er snart over.
Dr. Nichols.
Vi ville bare si hvor takknemlige vi er.
Og at vi er klar over at vi bare får denne sjansen
- fordi datteren din... - Takk.
Håper dere får en jente.
Dere kan nå få lage barn.
Sitt stille.
Du trenger bare noen sting først.
Ikke gå!
- Ser jeg ille ut? - Nei, nei. Jeg bare...
Jeg tenkte kanskje at du så annerledes ut.
Jeg har aldri kommet så langt.
Det er så stort.
Det er så mye plass.
Vil du se mer?
- Ja. - Hvor vil du gå?
Vil du gå opp?
Opp? OK.
Kom.
Ja. Forsiktig.
Hei, hei.
- Det går bra. - Stopp.
- Ikke! - Så, så.
- Nei. Gjorde det vondt? Går det bra? - Nei! Jo! På et vis.
- Det er ikke din skyld. Unnskyld. - Det går bra.
Bare sitt. Vi kan sitte. Jeg sitter her.
Det er lenge siden sist.
Jeg vet det.
Du er faktisk her, ikke sant?
Ja.
Ja, det er jeg.
Tekst: Tina Shortland