LAŽI
Kako ti je ime?
Juliette.
Juliette? Kot v tisti drami?
Ja.
- Je priljubljena tudi tu? - Ja.
Od kod si?
Od zunaj sem prišla, iz drugega silosa.
Iz katerega? Petdeset jih je.
Petdeset?
Ja, ta je št. 17.
Najbližji so 15, 16 in 18.
Kako daleč si hodila?
- Ne vem. - Kje je bilo sonce?
Ne... Kdo...
Kdo si?
Hej. Ne, počakaj!
Poslušaj, rada bi se pogovorila,
vendar mi boš moral... Moraš mi kaj povedati.
Ime mi je Solo.
Solo?
Ja.
- Solo in kaj še? - Samo Solo.
Ker sem... Tukaj sem čisto sam. Zato sem Solo.
Ljudi ni nihče nagnal ven.
Odločili so se oditi.
Ko so to naredili, je bil lep dan.
Vsi so se smehljali, nato pa je veter spet prinesel prah.
Strup se je za nekaj časa umaknil, nato pa se je vrnil.
V veliki količini. In takrat so vsi umrli.
Tisti, ki gredo ven čistit, umrejo v treh minutah. Kako, da so oni preživeli dlje?
Ne vem. Kako si ti?
Na sebi sem imela kombinezon in...
So te poslali ven tako kot Rona?
- Rona? Kdo je Ron? - Ron Tucker.
Čistilec, ki ni čistil.
Mislil je, da bo zunaj varen. Hotel je ven.
Ampak potem ni čistil.
Na umazanijo na leči je zgolj napisal "laži".
Nato je zavil okoli vogala in izginil.
Dva dni pozneje so na zaslon napisali "laži".
Čez to, kar je napisal on. In takrat so se začeli spopadi.
Russell me je zato poslal sem.
Vodja informatikov je bil. Bil sem njegov vajenec.
Russell mi je naročil: "Za nič na svetu
ne spusti koga v trezor. Nikoli."
Ampak zakaj so šli vsi ven?
Ker so mislili, da je varno.
Ker je nekdo rekel, da je varno, so...
Ne, ker ga niso videli umreti. Niso ga videli umreti.
Zato so mislili, da je mogoče še živ.
In potem so šli vsi ven?
Ja.
Kaj je?
Nisem čistila.
Kombinezon. Nazaj moram.
Počakaj! Kaj?
PO KNJIŽNI ZBIRKI SILO HUGHA HOWEYJA
- Izpusti ga! - Mami...
Mami, pojdi domov!
Vse bo v redu. Nič mi ne bo!
Teddy!
Podtaknili so mu. Grafite so naredili oni.
Niso mu podtaknili. On je to napisal. In rekla sem mu, da sem ponosna.
Tu spodaj je naš dom.
To so naše stene in če hočemo, jih lahko popišemo.
Pa so ga odpeljali.
Evelyn, vsi vemo, česa se bojiš. Vsi vemo, česa so sposobni.
Nekoga iz Strojniške bodo kaznovali v opozorilo drugim.
- Ampak jim ne bomo dovolili. Drži? - Ne bomo.
- Drži? - Ne bomo.
Tvoj sin ne bo grešni kozel.
STREŽNIK
Zakaj sem tu?
Začniva s Kodeksom.
Vse sem poskušala pozabiti.
Zlasti tisto.
KODEKS
Vendar ne vsega.
"Če kdo ne čisti, se pripravite na vojno."
In grafiti.
Grafitarje moraš kaznovati.
Zlasti take, ki hujskajo k uporu.
In "Vse, kar poveličuje tistega..."
"Ki ni hotel čistiti."
Si koga aretiral zaradi grafitov?
Nekoga iz Strojniške.
Kaj je napisal?
To, kar sem videl včeraj.
Juliette živi.
- Ga je ujela kamera? - Ne, dobili smo namig.
Večino kamer pod 120. nivojem so onesposobili.
- Nichols jim je morala povedati. - Kako je vedela za kamere?
Kolikor vem, je preprosto potuhtala.
Res je bila nekaj posebnega, ne?
Popolnoma me je presenetila.
Samo dvakrat sem jo srečala.
Ni se mi zdela kot nekdo, ki hoče ven.
Zalotili so jo z nevarno ostalino. S trdim diskom izpred upora.
Kaj je bilo na njem?
Razen 200 let starega posnetka čiščenja, ki ga je Nichols dala na zaslon?
Ne vem. Uničil sem ga.
Je rekla, da hoče ven?
- V vsakem primeru bi šla. - Pa je to rekla?
Ja. Rekla je.
Ko boš spet koga aretiral zaradi grafitov,
poskrbi, da je iz zgornjih ali srednjih nivojev.
Kodeks pravi...
Naj zvalimo krivdo na tiste iz Strojniške in druge v silosu združimo proti njim.
Vem. Ampak Juliette...
Bila je edinstvena.
Česa takega ni naredil še nihče.
Zato moraš razmišljati zunaj Kodeksa.
Ne pravim, da bo preprosto.
Mogoče bo, kot...
Kot da si poskušaš zamisliti še nevideno barvo. Ampak poskusi.
In izpusti tistega iz Strojniške, ki si ga aretiral.
Pokaži malo milosti.
Zdaj pa se bom pobrala.
Je šla Juliette v silos št. 17?
Ja.
- Bi tam lahko preživela? - Ne verjamem.
Tisti silos je že dolgo mrtev.
Še preden si postala moja vajenka.
Sranje.
RON TUCKER ŽIVI
VEN HOČEMO
Kako je z aretiranimi? Ki bi lahko videli, kaj jim je Nichols naložila na računalnik?
Vsi dobivajo zdravila. "Proti tesnobi".
Pa tista, ki sta Nichols pomagala?
Patrick Kennedy in Danny Bly.
Pravna ju je zaprla posebej.
- Sta že dobila zdravila? - Ne.
Zakaj?
Zakaj jih tako zategujejo?
Takole.
V redu?
Veš, kdo sem?
Sims, vsi vemo, kdo si.
Če otroci zavračajo brokoli, jim starši zagrozijo s tabo.
Otroci morajo jesti brokoli.
Jaz ga jem.
Me boš izpustil?
Več mi boš moral dati.
O ja.
Kaj naj ti še dam?
Doris si že vzel.
Tvojo ženo?
Ja, mojo ženo, runkelj.
Ničesar več mi ne moreš vzeti.
Pa sem videl marsikaj. Veliko vem.
Vem, da je vse jebena laž.
Zato preskočiva v čas, ko mi v oko zadereš nož.
Ni treba, da umrejo vsi, ki kaj vedo.
Lahko, prosim, nehaš govoriti v ugankah,
vsaj za hip, in mi poveš, zakaj, klinca, sem tukaj?
Obstaja zdravilo.
Za pozabo.
Kaj pa?
Najprej tisto, kar hočemo, da pozabiš.
Majhen odmerek bo poskrbel za zadnje tedne.
Pa velik?
Lahko te vrnemo v čas pred Dorisino smrtjo.
Kakšen bi pa bil?
Kaj, bi se klatil naokoli in se spraševal, kam je šla?
Ne. Če je to zdravilo res tako mogočno, hočem iti do konca.
Vrniti se hočem za 22 let.
Ko je še nisem poznal.
To naredi. Ker je tako laže.
Lahko uredimo.
Ampak prej boš moral nekaj narediti za nas.
Lepo je, kajne?
Kaj je bilo to?
Ne vem.
Hotela sem, da se oglasiš, ker...
Si končal poročilo o čiščenju šerifinje Nichols?
Skoraj. Še izjavo ene priče potrebujem.
Je gdč. Nichols rekla, da hoče ven?
Župan,
g. Sims in štirje od petih jurišnikov so tako rekli.
- Kmalu bom govoril s petim. - Potem ti bom pa dala mir, da boš lahko.
Gospa sodnica...
Sindrom imam.
Sims mi je povedal za odobritev.
Podpiram ga.
Čas je, da odstranimo nepotrebno stigmo, ki jo je povzročilo
nekaj diskriminatornih fraz v Paktu.
Veš, obstaja teorija o vzrokih za pojav sindroma.
Da niso krivi krvne bolezni in pomanjkanje vitaminov,
da je samo naraven človeški odziv na nenaravne razmere.
Ljudem ni namenjeno živeti pod površjem.
Nihče od nas ni v ravni črti prehodil več kot 60 metrov.
Razen Juliette Nichols.
Končano poročilo
najprej pokaži meni.
Hej!
Kaj je to?
Odpri.
Kaj je to?
Piščančja obara.
Ni slaba.
No...
Ne vem več, ampak sprva mi je bila všeč.
Sranje.
- Kaj je? - Nič.
Samo... Bila si zelo lačna.
Nobenega kombinezona?
Našla sem nekaj pasov
in kakšne tri metre tkanine, ki ni bila uničena.
Premalo za dva kombinezona.
Svojega sem razcefrala.
Kombinezone so izdelovali samo v sobi S.
Gradivo zanje pa je v skladišču za rezerve.
Ampak to je...
Pod vodo?
Upam, da se ne bodo zmočili.
Oprosti, kaj?
Upam, da...
Saj vem. Samo duhovit sem hotel biti.
Pa je minilo veliko časa.
- Juliette? - Ja?
Zakaj nisi čistila?
- Ker sem rekla, da ne bom. - Vsi to rečejo.
Dognala sem, zakaj ljudje čistijo.
Veš...
Ljudje čistijo, ker takrat, ko stopijo ven...
Zagledajo lepo nebo, lepa drevesa,
travo in jebene rože.
Zazdi se jim, da morajo. Vsem notri hočejo pokazati, kako je v resnici.
Kako lepo je.
- Že, ampak ti nisi. - Ne.
Nisem, ker so to navadna jajca.
Videla sem posnetek čiščenja nekoga drugega,
na katerem je bila skupina bitij,
ki so šla čez nebo...
Ptic... Ptice. Tako se jim reče.
Prav. Ko sem šla ven, sem jih videla.
Ampak premikale so se točno tako kot pri tistem čiščenju.
Do pičice enako.
Zato sem vedela, da ni zlagan zaslon v menzi,
temveč to, kar vidim.
V čeladi.
- Ne vem, kako to naredijo. - Z zmogljivimi računalniki.
Že, ampak bila je laž. Zakaj bi torej čistila?
Ne, nisem čistila.
Odšla sem.
Hodila sem in hodila.
Nisem mislila, da bi s tem lahko povzročila to, kar se je zgodilo tukaj.
- Tega nisem vedela. - Nisi mogla.
Zakaj si živ?
Vsi drugi so mrtvi, ti pa si preživel. Kako?
Samo... Če ne bi, kdo bi potem varoval trezor?
Ne, kako dolgo si že v njem? Kako...
Sam si, praviš, in imaš hrano, zato...
Samo svoje delo opravljam. Skrbim, da so vrata zaprta.
Ne odpiram jih.
- Nikoli? - Ne.
Ker bi seveda kdo poskušal vstopiti.
Rad berem, predvajam glasbo...
Solo? Smem samo vprašati...
Trupli pred... Na hodniku.
Nista tako stari kot tista zunaj. Torej...
Kaj se je zgodilo?
Ni mi uspelo najti hrane, zato hvala.
Zelo prijazen si bil.
Hvala.
Ne, samo poskrbeti sem moral, da si jedla.
Zakaj?
Tako sem se prepričal, da si resnična,
da si te ne domišljam.
Ljudi si domišljaš?
Hej. Ne, Solo. Veš...
To je od takrat, ko si rešil otroke pred tistim blaznežem.
- Kako mu je bilo ime? - Imena ne izgovarjam.
Kot da ni obstajal.
To je dobro.
In to.
Noben jurišnik ne strelja tako dobro kot ti.
NAGRADA
Ne.
Res je, Reggie.
Res je.
G. Sims, saj sem vesel obiska...
Kar Rob mi reci.
Ne, gospod, ne morem.
Ne bo te presenetilo, da vpoklicujemo vse upokojene jurišnike.
- Zaradi izrednih razmer. - Odzvali se bodo.
Se bomo.
Toda morda te bo presenetilo, da te pošiljamo v Strojniško.
Človeka mojih let?
Dolgo si že pomagava.
Tvoj dolžnik sem.
Prosil si za pet minut z Archiejem Brentom.
Dobil si jih deset.
Obljubi, da ne bom dolgo v Strojniški.
- Tisti zrak mi ne ustreza. - Sploh ne dolgo.
Šef, nisva utegnila govoriti...
- Nimam časa. - Pomembno je.
Prosil sem te, da opazuj Shirley in ugotovi, kaj ima za bregom.
A si se ji pridružil.
Si presenečen, da to vem?
Misliš, da sem rekel samo tebi?
Ja, no...
Bil sem tam, ampak to... Zato se morava pogovoriti.
Cenim, da si prišla, Jean.
Dolga pot je.
Vem, kaj sem videla! Ne lažem!
Poglavje Pakta, posvečeno dolžnostim šerifa,
navaja, da mora Pravni službi izročiti poročilo o vsakem čiščenju.
Zato sem te poklical sem.
Šerifinjo Nichols sem videl šele v priporu.
- Ti pa si bila zraven, ko so jo prijeli. - Ja.
Na koruznem polju?
Tako je.
Kaj je rekla, preden je začela bežati?
Ne morete spati?
Ne. Prepozno sem pil kavo.
Vi?
Živci.
Nisem mislila, da bova dobila še eno priložnost za zanositev,
toda ker je šla šerifinja ven, bodo dodatno žrebali.
Za iste kot prejšnjikrat.
Mož ponavlja, da imava več možnosti.
Želim vam vso srečo.
Z Rickom si neizmerno želiva otroka,
vendar sva zaradi vsega, kar se dogaja, v dvomih.
Starševstvo je povezano z upanjem.
Sadilci teh dreves niso dočakali, da bi lahko sedeli pod njimi.
Pa vi, imate otroke?
Kako je?
Prvorojenko...
Slišal sem jo prej kot videl.
Uho sem prislanjal na ženin trebuh.
Dolgo se sprašuješ, kdo bo.
Kakšen bo, kako bo hodil, se smejal in jokal.
Potem pa ga spoznaš.
Popoln je.
Bolje bo, da grem spat.
Phoebe Wells.
Pete Nichols.
- Moje sožalje. - Že v redu.
- Moje besede... - Ne. Vsaj za nekaj je dobro.
Upam, da boste izžrebani.
Hvala.
Bolje, da...
Lahko noč.
Hej.
- Kaj? - Hej, počakaj.
Spomnil sem se.
- Gasilci. - Ja? Kaj je z njimi?
Imajo čelade, kombinezone.
Jeklenke za zrak. V dim gredo.
Ne.
Tista oprava ni za razmere zunaj. Daj no.
Tudi kombinezoni za čiščenje niso.
Lahko bi uporabila gasilski kombinezon.
Ideja ni slaba.
- Misliš? Nisem bil prepričan. - Kje bi našla kakšnega?
Oprema za požarno varnost je na treh krajih.
V Inženirski, pa na 70. in 23. nivoju.
- Kje na 23.? - Zraven Reciklaže.
- Dobro. - Ampak mogoče je ena težava.
- Oprostite. Vem, da je pozno. - Se je kaj zgodilo?
Hoteli ste videti poročilo o čiščenju šerifinje Nichols.
Ni moglo počakati?
Govoril sem s petimi jurišniki, navzočimi pri prijetju.
Štirje so izjavili, da je rekla, da hoče ven.
Eden pa ne?
Peti... Pravijo, da so bili zatopljeni v delo.
Če so jo drugi slišali reči, da hoče ven, potem je to rekla.
Ti pa dvomiš.
Ko sem jo peljal po stopnicah, je rekla, da tega ni izrekla.
Zakaj si to povedal šele zdaj?
Nisem vedel, ali ji lahko verjamem.
Hotel sem govoriti z drugimi, ampak če so priče dvomile,
bi morali prej imeti preiskavo.
- Tako piše... - V Paktu.
Vem.
- Lahko kaj... - Ne.
Jaz bom nadaljevala.
Hvala, ker si me opozoril na to.
Lahko noč.
Knox.
Shirley, obrni se in pojdi domov.
- Dajte nam Teddyja, pa bomo šli. - Ne.
Kje si dobil te gorile?
- Gorile? Daj no. Namestniki so. - Ti s čelado že ne.
Ne moreš ga kar odpeljati iz pripora.
- Izpusti ga. - Osvobodi Teddyja!
Policija. Umaknite se!
Nismo taki.
Mogoče zdaj smo!
- Osvobodite Teddyja! - Osvobodite Teddyja!
Vsi hočemo isto. Vsi hočemo Teddyja nazaj.
- Osvobodite Teddyja! - Poslušajte...
- Osvobodi ga! - Ne!
Kaj počneš?
Nazaj z njim! Nazaj z njim.
- Coop? - Cooper!
V redu je.
- Coop, vse je v redu. - Coop.
- Prijatelj, v redu je. - Tu sva.
V redu si.
Coop.
- Coop. - V redu je.
Vse je v redu.
Prijatelj?
Na pomoč! Prosim!
ENO
PHOEBE WELLS – ŽENSKA ZAUPNO
V VELJAVI JE ORANŽNA ŠIFRA
PACIENTKA NAJ SAMO MISLI, DA SO JI ODSTRANILI KONTRACEPCIJO.
Nihče ne pozna kretena, ki je začel.
Niso bili iz Strojniške.
Pa drugi?
Ja.
V Strojniški je od rojstva.
Terry Cooper.
Zlato srce ima.
Bil je samo...
Hotel je ustaviti gnido z ognjeno bombo.
Kaj potrebujete?
Hja, šef...
Vse.
Predvsem pa...
potrebujemo tebe.
Hvala, ker si prišla.
Tu sva varna. Ni kamer, prisluškovalcev.
Zakaj nam nisi dovolil, da naredimo po svoje?
Dobili bi Teddyja in vse bi bilo v redu.
Res? Bi ga skrivala v nedogled?
Izgubili smo Cooperja.
Še kar ne morem verjeti.
Jaz tudi ne.
Pridi. Ne poškoduj si stopala. Če že moraš udariti, udari mene.
Jebenti.
Pizda.
Nisem mislil, da boš.
Jaz tudi ne.
Shirl...
Nisi jezna samo ti.
Nisi edina, ki je izgubila Jules.
Nisem prepričana, da smo jo res.
Minila sta dva dneva.
Ne vemo, kaj je videla za hribom.
Mogoče je zunaj in še vedno živa.
Poslušaj...
V redu.
Tudi jaz si zelo želim izvedeti resnico,
ampak do nje ne moremo po tvoje.
Kako pa?
Se spomniš, kako sva kot mulca raziskovala tukaj?
Zidu z imeni, ki sva ga našla?
Ja?
Nisva vedela, kaj pomeni.
Zdaj pa mislim, da vem.
Nekoč ob zori
bom izklopil zaslone v menzi zaradi rutinskega vzdrževanja.
In vse kamere v šerifovem uradu.
Odprl bom zračno zaporo.
V petih minutah boš morala na grič
in izginiti z obzorja, preden bom spet prižgal zaslone.
Si prepričana, da to hočeš?
Kdaj dobim kombinezon?
Kot vodja informatikov imam svojega.
Predelala ga bova.
Velikan si.
Zato je najbolje, da izdelajo novega zate.
Rekel bom, da je za morebitnega vajenca.
Navadno bi te izmerili krojači,
ampak ker bo to ostalo med nama,
ti bom mere vzel jaz.
Jaz te bom izmeril.
Najprej izmerijo roke.
Takole.
Ne boš zapisoval?
Ne.
- Bernard. - Ja?
Te smem nekaj vprašati?
Sem koristna?
Samo s tabo lahko govorim.
Vendar potrebuješ le pogovor.
Toda od mene ne zahtevaš mnenja. In ga ne potrebuješ.
Pa ga zahtevam in potrebujem.
A se ne zmeniš zanj.
Izpustiti bi moral grafitarja iz Strojniške.
Izpustili so ga.
Že, ampak šele po ognjeni bombi in streljanju, v katerem sta dva umrla.
- Si to naročil ti? - Ne.
Res? Ker se zdi, da je vzeto iz Kodeksa.
Naj se maščujejo.
Tako se bo Strojniška služba zamerila vsem v Silosu
in ti boš lahko zadušil upor.
Nisem naročil jaz.
Res ne?
Ne bi ti lagal.
- Pa si mi vseeno že. - Kako?
Juliette Nichols ni rekla, da hoče ven, imam prav?
Ne.
Si dobil potrebne mere?
Ja.
No, potem pa lahko greš. Ne vračaj se brez mojega kombinezona.
Solo?
Solo, imel si prav. Pod vodo je, ampak mi lahko uspe.
Če skočim v vodo, se lahko spustim en nivo
in se skozi stanovanja prebijem na hodnik.
Toda zgraditi bom morala črpalko, ki mi bo dovajala zrak.
Upravljati pa jo boš moral ti.
Solo?
Tvojo pomoč potrebujem.
Ne smem ven!
Ampak tudi prej si že šel.
Saj vem. Poslušaj...
- Trupli na ho... - Ne smem odpreti vrat.
Dal si mi hrano. Za to si odprl vrata.
- Ja. - Ja?
Ne odpiram jih, ko si tu.
Nočem te siliti.
Ni mi treba vedeti, kaj se je zgodilo tu.
Razumem.
Vem, da nočeš govoriti o tem in da si izgubil vse bližnje.
Vendar moram nazaj. Nazaj moram, prav?
Vem, da naj ne bi odprl vrat...
- To je moja naloga. - Ampak moraš mi pomagati.
Prav? Pomagati mi moraš, da rešim...
Deset tisoč ljudi, Solo.
Deset tisoč ljudi.
To ne bo odkupilo tega, kar se je zgodilo tu,
toda če bi se vrnila...
Če bi mi pomagal priti domov,
bi morda lahko preprečila, da se to ne bi zgodilo tudi tam.
Ampak...
Potrebujem te, jebenti.
Prosim.
Ne morem.
"Prej ali slej bomo vstopili."
PREJ ALI SLEJ BOMO VSTOPILI
V redu.
Razumem.
V redu je. Razumem.
Hvala za hrano.
Se vidiva.
Počakaj! Počakaj! Kaj boš naredila?
Ne vem. Se bom že česa domislila.
Kaj občutite?
Navdušena sem.
Živčna.
Ne, ste omrtvičeni? Čutite tole?
Oprostite. Omrtvičeno je.
Dobro. Nimate razloga za živčnost.
V hipu bo konec.
Dr. Nichols.
Samo povedala bi, da sva zelo hvaležna.
In da se zavedava, da sva priložnost dobila zgolj
zaradi vaše hčere...
Hvala.
Upam, da bo punčka.
Zdaj gresta lahko naredit otroka.
Ne. Mirujte.
Še nekaj šivov in lahko boste šli.
Ne odhajaj!
- Sem grozen? - Ne. Samo...
Mislila sem, da boš drugačen.
Nisem še šel tako daleč.
Ogromno je. Zelo...
Zelo prostorno.
Bi rad videl več?
- Ja. - Prav. Kam bi rad šel?
Gor?
Gor? Prav.
Pridi.
Ja. Previdno.
Hej.
- V redu je. Hej. - Nehaj.
- Ne. - Hej.
Ne. Sem te poškodovala? Si cel?
- Ne! Ja! Po svoje. - O... Ne.
- Nisi kriva ti. Oprosti. - V redu je.
Usediva se. Lahko samo sediva.
Tukaj bom.
Samo veliko časa je minilo.
Vem.
Res si tukaj, kajne?
Ja.
Ja, sem.
Prevedla: Polona Mertelj