Je naživu?
Nevíme s jistotou, jestli je to pravda,
ale jeden shora, co tvrdí, že je Bernardův stín,
se proplížil dolů a řekl mi, že když Jules viděli naposled, ještě žila.
Kde?
- Venku? - To nevím.
Ale dává nám to naději.
Vy jste ji neztratil.
Chodí sem spousta lidí a tvrdí mi, že Juliette žije.
Vykřikují to na schodišti,
vyrývají do zdí...
ale vy jste první, komu to věřím.
Došly rukavice. Řekl jsem vám to?
Nemáme dost personálu. Vůbec jsem nespal, ne...
Potřebujeme urgentní pomoc.
Poskytuji zdravotní ošetření všem duším pod barikádou během povstání.
Co může být naléhavější?
Válka.
Dobře. Mám ho.
Jdeme.
- Moje krabička. - Jimmy.
Co?
- Jsi v pořádku? - Jo.
Jen jsem tu už dlouho nebyl.
Když jsem tu byl minule, naposled jsem viděl svoji mámu.
Patří sem.
To si pamatuju.
Stáli...
tam.
Byli mladší než já.
Teda, než já teď.
Tolik jsem zestárl.
Už je to tak dávno.
Máma chtěla, abych seděl na židli a jedl oběd, jako...
jako by to byl běžný den.
Byls jedináček?
Neměls sourozence?
- Neměl. - Jsou někde další obleky?
Jestli jsi ho jako dítě měl, možná mi bude.
Ne, oblek pro sebe jsem nikdy neviděl, ale táta měl tamten
a moje máma si ho nechala vyrobit, ale nikde ho nevidím.
Jimmy.
Musíme jít.
Můžu... Vadilo by kdybych tu chvíli pobyl?
Jen chvilku?
Ale já brzo odejdu.
Já vím.
„Pojistka.“
- Jak daleko to je? - Vzduch tě zabije,
- než vyjdeš... - Jen to chci vědět.
- Daleko ne, ale... - Hej!
Co?
- Musíš něco vidět. - Ne, musím jít.
Ne! Proto to musíš vidět.
Co ti ukážu, může být jediný způsob, jak tvoje silo zachránit.
Pojďte!
Honem!
Do prdele.
NEBEZPEČÍ!
VSTUP JE TRESTNÝ
Heleme se, pan Modrej.
Ukážete mi průkaz?
Dobře. Tady je.
„Lukas.“ Jasně.
- Půjdete se mnou. - Ne, musím nahoru.
Shirley mi řekla, ať najdu Lukase a zavřu ho.
- Hele, netušíte... - Nejspíš ne.
Ale je mi to fuk.
- Půjdete, nebo vás mám vláčet? - Prostě...
Takže vláčet.
Parchante.
Sakra. Pardon.
Jste v pořádku?
Jo, dobrý.
Co to je?
Tomuhle jsme se snažili vyhnout.
- Kdo my? Já tohle vidím poprvé. - To všichni.
Střelný prach přesouvají dolů, někdo to viděl.
Vědí jen to, co musí. Ne všechno.
Lidem v téhle místnosti věříme.
Jaký je plán?
Je to riskantní.
Nemáme velký šance.
Špatnej začátek.
Ale v naší současný situaci
není naděje na dlouhodobý přežití o moc větší.
Docházejí nám zdroje.
Je jen otázkou času, než tu farmu zaberou, takže to musí proběhnout teď, nebo nikdy.
Na začátku bych tohle neřekl, ale teď musejí vědět,
že jsme ochotní riskovat všechno.
Co myslíte tím všechno?
To jediný, co máme jako páku.
Za hodinu povedu na barikádu tým.
Shirley povede druhou vlnu.
Naším cílem ale není vyhrát na barikádě.
- A co teda... - Ale...
Ale aspoň na tři hodiny zadržet jednotky.
Proč na tři?
PLÁN GENERÁTOR STŘELNÝ PRACH – SUDY
Tak dlouho trvá připravit detonaci generátoru.
- Vyhodíte ho do vzduchu? - Když nám nedají, co chceme.
Když nedostanete, co chcete, všechny zabijete?
- Nezabijeme. - Co chcete vy, šerife?
- Chci znát pravdu. - Tu nám neřeknou.
Pokud nebudou muset.
Tři hodiny.
Víc nepotřebujeme. Časový rozpětí si necháme pro sebe.
Kdyby to zjistil někdo nahoře, bude to celý k ničemu.
Já půjdu s první vlnou.
Mám vás.
ÚDRŽBA
Pošlete na barikádu jednotky, zatkněte povstalce
a zajistěte generátor. Hned.
- Kolik agentů? - Všechny.
Jděte!
NA MOTIVY KNIŽNÍ SÉRIE SILO
Co to sakra mělo být?
Nevím.
Co to kurva je?
Jděte!
Do prdele.
- Utíkejte! - Co?
Nechte mě...
Dost! Vy to nechápete!
Pojďte. Je to tady.
- Někde tady. - Dobře.
- Jak je zachránit. To... - Co?
Ty to slyšet nesmíš. Odejdi.
- Co? - Žravka musí pryč!
- Nejsem Žravka! - Jsi moc mladá!
- Tak mi neříkej! - To je dobrý.
To je dobrý.
Jak ti máme říkat?
Moje máma mi říkala Hope.
Hope? Dobře, to je skvělý. Krásný jméno. Hope.
Hele, vrať se do trezoru. My hned přijdeme, slibuju.
Ano?
Promiň.
Jimmy.
Dobře, hele. Je to napsaný tady: „Pojistka.“
Rodiče si o ní šeptali.
Může lidi zabít.
Ale to ráno přišli na to, jak ji zastavit.
- Když to budeš vědět... - Jo.
Když to budeš vědět, možná můžeš zabránit vymření svýho sila.
Vzpomínám si, že máma se nevrátila a pak... Ať už rodiče udělali cokoli, zabralo to.
- Co? - Moji rodiče zachránili životy.
Ti lidé šli ven, ale neumřeli.
Zpočátku ne.
Oni neumřeli, Juliette.
Myslíš, že to, co udělali, může zachránit moje silo?
- Ano! - Dobře.
- Někde to tu je. Jenom... - Dobře.
Já...
Nevím, co hledám. Prostě...
Počkej. Jestli to máme udělat, musíš si vzpomenout, ano?
- Snaž se. - Dobře.
Jdou sem!
- Tak zmizte. - Do prdele.
- Jsou tam dole? - Jo.
Jsi se mnou?
Vždycky.
Tak kurva jdeme!
- Dobře. - Prohledejte to tu!
- Dobrý? Promiň. - Jo.
Paule, co se děje?
Najděte ho!
Jdou sem, tak...
Paule Billingsi, zatýkám vás za porušení nařízení 11-24 Delta.
Zanedbání povinnosti a rozvracení.
Počkat. Je tam dítě.
Není to osobní, Paule.
Jen práce.
Jak jsi mě učil.
Kathleen.
Kathleen!
Teď se mi to vůbec nehodí.
Stavte se, až tu bude vaše matka.
Běžte.
Zapněte v silu vysílačky.
Ano, pane.
Jste v pořádku?
Ano, jsem.
Našli jste Lukase Kylea?
Zatím ne.
Zvolili jsme špatnou stranu?
Když jsme předali Billingsův vzkaz?
Možná.
Jestli to Bernard zjistí, pošle nás čistit a náš syn se bude dívat.
A to by byl ještě mírný trest.
Možná ta zpráva nakonec pomůže.
Každopádně už je čas.
Ty se dostaň do trezoru a já zajdu pro našeho syna.
Pamatuju si na trezor. Rodiče řekli Sólovi, ať mě tam vezme.
- Zavřel mě tam on. - Jo.
Po pár dnech došlo k výbuchům
a pamatuju si výstřely a pak šerifa,
jak přivedl mýho tátu, ale máma tam nebyla.
Ale pak mu můj táta...
Můj táta mu řekl, že je bezpečný jít ven.
Řekl, že udělali něco, aby to bylo bezpečný.
Ale šerif...
Promiň, chtěl znát pravdu.
A tak mu táta pravdu řekl...
Je to trubka.
Pojistka je trubka.
Cože?
- Musíme ji najít. - Aha.
Jde o bezpečnost vaši i sila.
Mírumilovnost oplatíme laskavostí.
- Ale násilí... - Do prdele, zmlkni!
Hej!
Hej! Dost!
Jste v pořádku?
Teddy.
- Jsi v pořádku? - Je. Jen se koukni.
Není třasořitka.
Máma je na tebe hrdá.
Dělali jsme si starosti.
Kopnul jste Randyho do koulí?
No, potřeboval jsem jít nahoru.
Proč?
Nepovíte mi, co jste tam našel?
To nic, je to jedno.
- Řekněte mi... - Je to jedno.
Prostě...
Ahoj zlato.
Co s námi udělají?
- Ochraňuj Claire. - Jdeme.
- Hej! - Bude to dobré!
Ten obraz je lež!
Je to nesmysl. Vy to víte, že jo? Že jo?
Ten obraz...
Všechno jsou to lži!
Viděl jsem to!
A někteří z vás taky.
Nicholsová mi to ukázala. Chtěla pravdu ukázat všem!
Počkejte.
Já jsem to viděla.
Záblesk modré a zelené.
Když vypnuli proud, aby opravili generátor.
Venku je to bezpečný.
Juliette Nicholsová žije!
Juliette žije!
Starosta řekl, že mají být v oddělených celách.
Ne. Starosta Holland vzkazuje: „Děkuju. Silo je vám vděčné za spolupráci.“
Ty, Walkerová?
Jinak to nešlo.
Obě jste volné.
Drž se ode mě sakra dál.
Já nikam nejdu.
No, já ho musím vidět.
Na vás si čas jistě udělá.
Doufám, že tě pošle čistit.
Každej tu kurva ví, že Juliette žije.
- Venku je bezpečno. Já to viděl. - Z cesty.
Hej, stůjte.
Když vašeho kolegu nedostanu do nemocnice,
umře na schodišti.
Doktore, mám rozkazy.
- Dobrý, Dane, jdu s nima. - Jean, nesmím odtud nikoho pustit,
- dokud neřeknou... - Našli jsme střelný prach.
- Spoustu. - Do prdele. Jděte!
Rychle.
Ve kterém patře? Kde?
V mechanickým. Je tady všude.
Rozumím.
Museli to zablokovat. Uzavřít.
- Ale báli se, že se to zvrtne. - Proč to museli uzavřít?
Protože v tom byl jed.
Dost na zabití všech. Všech 10 000 lidí.
Musíme najít mapu sila.
Dobře. Ta trubka vede zvenku.
- Tady. - Počkej.
Tady.
- Tam. - Tam.
HORNÍ SILO
- Tady! - Čtrnáctý patro.
Tam pracovala moje máma.
- Měli bychom jít? - Jo.
Čisto.
Ještě jednou.
Dobře. Hele.
ZVUKY PŘÍRODY
DVANÁCT NAHRÁVEK
Ještě jednou.
Benny, pojď ochutnat.
Po vás.
Vaše bývalá s vámi prý nechtěla mít nic společného.
No, aspoň jste na svobodě, na rozdíl od ostatních.
Drink?
Ne, díky.
Máme pár minut, než nám potvrdí,
že je generátor v pořádku.
Posaďte se.
Musíme zastavit.
Vy jděte nahoru. Dejte vědět, kdyby někdo šel dolů.
Pojď.
Uvolněte se.
Až bude hotovo, řeknou mi.
Takže, o čem jste se mnou chtěla mluvit?
Chci vám povědět příběh o generátoru.
To všechny rozhovory o mechanickém začínají a končí generátorem?
Tím ten příběh neskončí.
Jděte zkontrolovat ty povstalce v jídelně. A podívejte se, jestli tam není jídlo.
Zvládnete to tady?
Tihle parchanti nikam nepůjdou.
Jsme nahoře. Připravený?
To si pište.
Úplně jsem se v tom dusil.
Mrknu se, jestli nikdo nejde.
Co je?
Co se stalo?
Zmizel.
Časovač.
Jak to?
Nevím, ale zmizel.
Hej!
No?
Řekni jim, že je to dobrý.
Tu bombu nepřipojili.
- Chvála Zakladatelům. - Musíme na to jít opatrně.
Žádný střílení ani jiskry. Jasný?
Dobře!
Tady Dan.
Vzkaz pro Bernarda. Bomba není připojená.
Generátor je hlasitý.
Abyste se domluvil, musíte u něj křičet.
Za ty roky si mechanici vymysleli signály, většinou pomocí jedné ruky.
Je to propracované. Zvládnete celý rozhovor.
Já to naučila i mlaďochy.
Když jste si myslel, že v mojí dílně přes kameru vidíte všechno,
co jsme si sdělili...
Ticho.
Probrali jsme i něco jiného.
Sledují nás.
Dobře...
Tu zprávu jsme dostali.
Co to děláte?
Jestli žije, předejte jí to.
Vzkažte jí, že ji miluju.
Ať nepřestává bojovat.
A zůstane sama sebou.
Protože celý život...
celý život...
byla dokonalá taková,
jaká je.
Pane doktore, udělám to já.
To rozhodně ne.
Jděte.
- Já nemůžu. - No tak.
Jděte.
Byla chyba, že jsem stavěla svoje osobní tužby
nad zájmy mechanického, svojí rodiny.
Ale tu chybu snad napravím...
za pět, čtyři, tři,
dva, jedna.
Bomba byla zneškodněna. Dostali jsme se tam, než ji připojili.
Sakra.
Teda, to bylo dramatické.
Co to mělo být?
Na konci toho odpočtu měl vypadnout proud?
Co se mělo stát?
Co to bylo?
Něco venku.
Jako by to šlo z...
Jo.
- Už nemáš čas. - Cože?
Musíš hned jít domů.
Sakra.
Co jste provedla?
Nejen já.
My všichni.
MURPHY ODDĚLENÍ ŠERIFA
Odložte je. Hned!
Jdeme!
Za mnou!
Jak jako zmizely?
Schody mezi 92. a 90.
Jsou prostě pryč.
- Kolik agentů je uvězněných dole? - Řekl jste, ať tam pošlu všechny.
Rychle!
Řekněte pravdu!
Kat!
- Kat, jste v pořádku? - Jo, jsme.
Dobře. Tak jo. Půjdeme dál.
- Řekněte pravdu! - Je to lež.
Chceme znát pravdu.
Všechny pošlete bránit IT.
Všichni nad místem výbuchu brání svoji pozici, nebo prchají.
- Snad seženu agenty. Nebo Simse? - Jděte!
Jděte!
- Bernarde. - Kde vězíte?
- Držte hubu. - Co?
Už nemáme čas, jasné?
Tvařte se, že spolu máme vážný rozhovor.
Jen poslouchejte. Nic neříkejte.
Jestli nás to uslyší, všichni umřeme.
Tu šifru jsem vyřešil.
Je to pravda.
Proto Meadowsová odešla z pozice vašeho stínu.
A proto odejdu i já.
Šéfe?
Bernarde. Hej, Bernarde!
Co ti Lukas Kyle řekl?
Ahoj Robe.
Co ti pověděl?
Hele.
Chceš ještě být mým stínem?
Cože?
Máš to mít.
Teď jsi mým stínem.
Kód je 552 039.
Hodně štěstí, Roberte.
Byl jsi mi loajální...
než jsi mě zradil.
- Máte tu pásku? - Jo.
Je v šuplíku.
Až si ten oblek obleču, někdo mi ho musí pomoct zalepit.
Takže...
Ne.
Do prdele!
- Do prdele! - Opravíme to. Když...
Jak asi? Nejspíš je poškozenej kvůli tobě.
- Proč? Já nebyla... - Jsi Žravka.
Zmlkněte! Dost už!
To kvůli ní naši rodiče umřeli.
- To ne! - Ale jo.
Ona tohle nechtěla. Nikdo z nás to nechtěl.
Chceš být naštvaná?
Tak buď naštvaná na ty hajzly, co to tu postavili a zavřeli nás dovnitř!
Ne na nás.
Ne na ni.
My se jen snažíme přežít.
Ale to dokážeme, jen když budeme důvěřovat ostatním,
co vězí ve stejných sračkách jako my.
Ty tu s náma nevězíš. Odejdeš.
To si piš, že jo. Jdu domů.
Protože nedaleko odtud se možná lidi, který mám ráda, právě teď zabíjejí.
A s těma zase vězím v silu já.
Moji kamarádi. Moje rodina. Můj táta.
Podívej se, co máš.
Máš Ricka.
A Bennyho.
A Tess.
A taky Hope.
Ne Žravku nebo jaký přiblblý jméno jste jí to dali.
Chceš být naštvaná? Tak si buď, ale společně, ne jeden na druhýho.
To je všechno.
Nic víc vám nezbylo.
Tak se snažte to zvládnout.
A musí to být hned teď, sakra.
Mám ještě jeden oblek.
Nevím, jestli bude funkční, ale musím to zkusit. Jimmy...
Kde je Jimmy?
Ne.
Je pryč.
- Když ses rozčílila, Jimmy... - Odešel.
On...
- Vrátil ses. - Ano.
Jsi v pořádku?
Jo, jsem.
Co se to tam děje?
Slyšela jsem křik. Cítila otřesy.
Je to nesmyslný.
Lukasi, co se děje? Co se stalo?
Všechno je v pořádku, mami. Je...
Je to dobrý.
Udělals, cos potřeboval?
Ono to potřeba nebylo.
Ne.
Pojď, ošetřím tě.
Walkerová?
- Kde je Bernard? - Po výbuchu odešel.
Skoro všichni odešli.
IT je naše.
Já to věděla.
To určitě.
V hloubi srdce ano.
- Co se děje? - Jdeme ven!
Pokusí se jít ven.
Z cesty!
Uhněte! Sakra!
Jimmy!
Do prdele.
Počkej.
- Hej. Dobře? - Dobře.
Co to děláš? Co...
Ta helma je utěsněná a kolem zápěstí mám tu dobrou pásku.
Řekl jsem si, že když mi sem nenateče a neutopím se, bude to dobrý.
A fungovalo to.
Můžeš ho použít na cestu zpátky.
- Ne. - Dobře.
Hele, prostě... Děkuju.
Děkuju.
- Radši půjdeme. - Jo.
Tak jo.
Moje první vzpomínka...
Byly mi míň než dva,
ležel jsem vedle tebe v posteli a hrál si s tvýma rukama.
Byly tak veliké.
Proč sis na to vzpomněl?
Já nevím.
Pardon, že jsem sem tak vpadl,
ale mám na vašeho syna otázku.
Co jste kurva řekl Bernardovi?
Pane Hollande, co se děje?
Co máme dělat?
- Zasloužíme si to vědět. - Řekněte pravdu.
Musíte nám říct pravdu, pane...
Koukejte vypadnout.
Vypadněte!
Vy ne.
Tak, Juliette, oblečeme ti to.
Jo.
Je to takhle dobrý?
Jo, skvělý.
Díky.
Tak jo.
Jo.
To je dobrý.
Počkej.
Vrátíš se, že jo?
Ne, já...
Nevím, co se stane, až vyjdu ven,
tak ti nebudu lhát.
Ano?
Hele, to, co se stalo jejich rodičům, není tvoje vina. To víš, ne?
Jsi silná, chytrá a schopná.
Jo?
Zvládneš to.
Všichni to zvládnete.
Jděte. Až otevřeme, neměli byste tu být.
Dobře.
Jste teď jeho stínem?
Jsem.
Dal vám klíč?
Ano, dal.
Nemůžete tu zbraň odložit?
- Ne. - To nevadí.
Pokud jde o ten klíč, Bernard udělal chybu,
když se domníval, že je všechno v pořádku, protože se nerozsvítil.
Spletl se.
Nerozsvítil se, protože je po všem.
Po čem?
Po povstání?
Ne.
Tak po čem?
Co jste mu řekl?
To vám říct nemůžu.
Nepovím vám to.
Ano, můžete mě i s matkou zabít.
Nesejde na tom.
Měl byste jít.
Do trezoru.
Podívejte se na Odkaz, dokud je čas.
Pak to pochopíte.
Kód je 55...
Já ten pitomej kód znám.
A je to.
Tak jo.
- Dobře. - Hele, vím, proč jsi to řekla, ale...
Vrátíš se, že jo?
Rozhodně se budu snažit.
Nepouštějte je sem!
Rychle!
Teddy! Podej mi to!
Jděte!
Klid. Hej, uhněte. Je to dobrý.
Bernarde?
Potřebujeme vás.
Nevím, co se vám honí hlavou, ale potřebujeme vás. Musíte říct pravdu.
- Billingsi! Uhněte! - Řekněte pravdu. Víc nepotřebují.
- Uhněte z cesty. - Prosím. Bude to chvilka.
Promluvíme s ním. Vyslechneme ho. Bernarde.
- Bernarde. - Odvést.
Otevřete... Dost! Počkejte! Vyslechněme ho. Jen si ho vyslechněme.
Kennedy, poslouchejte! Vyslechněme ho. Prosím!
Nechoďte ven. No tak!
Přineste beranidlo!
Pojďme! Přineste ho!
Půjdeme až ven.
- Z cesty! - Počkat!
To je...
Musí to být ona.
Je to ona.
Žije.
Juliette žije!
NENÍ TO BEZPEČNÉ NEVYCHÁZEJTE VEN
Do prdele!
Uveďte jméno.
Jmenuju se Robert Sims.
Manžel Camille.
Otec Anthonyho.
Proč jste zde?
Chci silo zachránit.
To já také.
Soudce Simsi, musíte i se synem trezor opustit.
Camille může zůstat.
Hej!
Zastřelíte mě?
Proč jste tu?
Abych všechny odradila od cesty ven.
To vy jste důvod, proč všichni chtějí ven.
Už byste mě byl zastřelil.
- Proč jste tady, Bernarde? - Chci jít ven.
Kruci, aspoň na okamžik být svobodný.
Tak k čemu ta zbraň?
Kvůli závěru. Kdyby ta bolest byla nesnesitelná.
Jestli se je snažíte zastavit, je to zbytečné.
Nemáte nad tím kontrolu. Nikdy jste neměla. Ani já. Ani nikdo jiný.
Kvůli tomu jedu v trubkách?
- Víte o něm? - Vím.
Ale nevím kdo a proč by to dělal.
Já vím kdo, ale ne proč, a je mi to ukradené.
Po všem, co jsem udělal a obětoval, jsem zjistil, že to nebylo důležité.
- Říkají tomu Pojistka. - Pojistka. Já vím.
Neškodný název,
který znamená, že nás můžou kdykoli zabít.
Ne, možná ne.
Co tím myslíte?
Víte...
Asi jsem na něco přišla.
- Ne. - Tam jít nesmíte.
Upálí vás to.
Ne!
Dolů!
Pořád to děláte venku?
Svítí to někdy?
Ani ne.
- Dobrý večer. - Dobrý.
Helen?
Budeme předstírat, že nevíme, jak ten druhý vypadá?
Asi ne.
Tak se do toho pusťme. Kde jste byl, když se to stalo?
- Na schůzi... - Na schůzi, že ano?
No ano. Sloužil jsem obyvatelům 15. obvodu v Georgii.
Kde jste byla vy?
Já... V práci v...
Mám tu větu dokončit? Nejsem si jistý. Je to špatné?
Je to jedna z těch... Redakce.
Časopi... The Post.
Bože, děláte v Postu.
Děláte tam ještě?
- Já... - Vy jste si mě nevyhledal?
Je to špatné?
Ty jo.
No, já vím, že vy jste nováček v Kongresu.
Dobře. To jste poznala podle mého věku a odznáčku.
Jak jste řekl, zastupujete 15. obvod v Georgii.
Bojující patnáctku.
Dneska nemůže kandidovat nikdo, kdo nesloužil.
Získal jste magistra v oboru inženýrství na Georgijské univerzitě a šel do armády.
Tak nějak.
Tak nějak?
Ženijní sbor není zrovna o vláčení M-16 pouští.
Děkuju.
Změním téma, než se začnu chlubit, co jsme udělali v New Orleansu.
Tak pěkně jste to zakomponoval do hovoru.
Znáte někoho, koho to postihlo?
- Ta špinavá bomba? - Jo.
Ne. A vy?
Ne. Můj strýc Tyler před Íránem varoval roky,
tak si to bral osobně, ale...
Ve Washingtonu mám jen sestru. Tehdy byla pryč.
Vlastně...
jsem s vámi chtěla mluvit o té špinavé bombě.
Asi jsem si jako jediný myslel, že jsme na rande.
Na rande?
To už dneska nikdo neříká, co?
Možná, když jim je 95.
Stejně by nám to neklapalo. Já studoval v Georgii, vy v Oregonu.
- Je to tak, že ano? Oregonská univerzita? - A pak že jste si mě nevyhledal.
Na tohle jsem vám neodpověděl.
Tak půjdu k věci, ano?
Jsem tu, protože si myslím, že lidé, pro které děláte,
a tím myslím občany této země,
ne ty vlezlé pavouky, kteří platí kampaně...
Lidé potřebují vědět, jestli existují plány na útok proti Íránu,
ať už došlo k napadení Spojených států radiologickou zbraní, či ne.
Co vy na to?
Co si myslíte?
Že už raději půjdu.
Prosím.
To je dárek, nebo...
- Tak jsem byl vychovaný. - Něco z domoviny?
Broskev to není.
To jsem jen na poslední chvíli koupil ve večerce za rohem u svého bytu.
Opatrujte se.
Přinesete mi účet?
Děkuju.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa