Efter næsten 20 år ryster en ny mafiakrig Sicilien.
Dødstallet stiger til fem.
Al med tilknytning til mafiabossen på flugt, Mariano Suro.
Bosserne fra Kommissionens Ni Familier er mistænkt for at stå bag det.
Efterforskere siger, at flere mord kan ske inden for de næste få timer.
Det var sidste nyt. Nu til lidt god musik med Radio Ulna.
Dette er "Stormi" af Iosonouncane.
Gider du fylde op for 20 euro?
Sig, hvor Suro er.
For sidste gang, hvor er Mariano Suro?
Vil du snakke? Nik med hovedet.
Sig, hvor han er, eller vi lader dig falde herfra!
Hvor er han?
Det er vel et "nej."
Hvor er Mariano Suro?
Sig, hvor Mariano Suro er!
-Dræb mig! -Hvad?
-Dræb mig! -Dræb dig?
Fint.
Hvad laver du?
Fandeme ja!
Dræb mig!
Hvor er Priscilla og babyen?
Hun gik.
Jeg ved ikke, hvor hun er.
Hvor er Marianuccio?
Hun tog ham.
Vær sød ikke at slå mig ihjel.
Målet var at finde Suro,
ikke skabe en massakre.
-Ingen af hans mænd kunne sige det. -Ingen vidste det.
Palàmita gør.
Men Palàmita ligger på hospitalet.
Don Lillo!
-Hvad skyldes æren? -Mimì Starnace.
-Hvem? Mureren? -Kender du ham?
Han byggede Suros bunker.
Hvad fanden? Skiderikker!
Han ved, hvor Suro er.
Tag kneblen af.
Vi skal have os en god snak nu.
Du og jeg.
Mario, sluk den!
Hvad? Vil du slagte ham?
Hakke ham i stykker?
-Skal vi ikke afhøre ham? -Jo, men ikke sådan.
Hvad tænkte du på? Er det måden? Kom nu. Ud.
Kom ud!
Som don Salvatore sagde: "Kom ud herfra."
Gud, jeg angrer mine synder.
Jeg har syndet mod Dig,
som jeg skulle elske over alt andet.
Palàmita, fart på. Du er den næste.
EN NY MAFIAKRIG
Før os til Suro med det samme.
Lupara Bianca-problemet skal løses snart.
Har du det bedre? Kan du gøre det?
-Jeg skal bare have stingene ud. -Godt.
Vi må af sted, før de sender dig tilbage i fængsel.
Der kan jeg ikke hjælpe.
Så, Den hvide haj,
den, der dør i fangenskab,
den, der vandrer omkring og aldrig stopper,
den, der bliver ved med at skifte hjem,
men besluttede at stoppe et dejligt sted.
Hvem hjalp ham
med at bygge en dejlig bunker?
Emidio Starnace.
Også kendt som "Mureren Mimì."
Vil du have en smøg?
Dig.
Hvem fanden er du?
Mig? Ingen.
Jeg er ingen.
Ingen kender mig.
Det er dig, der er berømt.
Du var overalt i aviserne.
"Cosa Nostras murer."
Ham, der byggede bunkeren til don Peppino Sgalambro.
En bunker fuld af tunneler og hemmelige rum,
underjordiske gange, flugtstier.
Er du murer?
Du er arkitekt.
Ingeniør.
Hør på mig,
du er kunstner.
Men du er stum.
Du taler ikke. Du siger ikke et ord.
Lad os tænke på fremtiden.
Hvor ser Mimì Starnace sig selv om ti år?
Hvad laver du? Forestil dig selv i fremtiden.
Graver du stadig under jorden?
Blandt orme og insekter?
Fugtigheden, der trænger ind i dine knogler. Hvorfor?
Du har allerede udrettet dit mesterværk. Don Peppino Sgalambros bunker.
Du fortjener en masse penge, masser af penge.
Og med de penge
kan du endelig finde en solrig strand og nyde livet.
Vil du have lidt vand?
Jeg henter lidt til mig selv.
Undskyld, marskal. Gider du komme herud et øjeblik?
-Hvad er problemet? -Der er intet.
Vi skal føre fangen tilbage til fængsel.
Hvad? Nu?
Palamita Cataldo Silvio María.
-På hvis ordre? -Det står i kendelsen.
Undskyld os...
-Nej, vent. -Undskyld mig.
I må ikke tage ham.
Han er ikke kommet sig helt endnu.
-Lægen skrev under. -Advokaten...
-Han har stadig sting. -De bliver taget ud i fængslet.
Undskyld mig, situationen er ekstremt alvorlig.
Det er ikke op til os.
Jeg er ansvarlig for hans sikkerhed.
Marskal, vi gør bare vores job. Luk os ind.
Fjern hænderne fra mig!
Fru advokat! Hvad skete der?
Gud, han bløder.
Se selv? Jeg sagde jo, han ikke er kommet sig.
Scotellaro, vi har en mafiakrig, vi kan ikke stå for fangetransport.
Det står fængselspolitiet for.
Han er ikke bare en fange. Palàmita er et muligt mål.
Med al respekt stoler jeg ikke på fængselspolitiet.
Hvorfor? Er der nyt? Vil han tale eller ej?
Nå?
Du er en værre pine, ligesom din bror.
Jeg har også fejl, kommandør.
-Du kan højst få to mænd. -En er nok.
Jeg undervurderede dig, Mimì.
Du er pisseligeglad med penge eller et godt liv.
Kampen mod naturen i ekstrem ensomhed.
At bygge byer, hvor der engang var sumpe og mudder.
Mudder, sumpe. Det er, hvad du kan lide.
Det interesserer dig.
Og også...
...hemmeligheder.
Du er den eneste, der ved, hvor dine kunstværker er.
Jeg må indrømme, der er en skønhed i det.
Men hvorfor skabe disse smukke ting,
hvis ingen vil kende til dem?
Hvad ville "9. symfoni" være,
hvis Beethoven havde skrevet den til sig selv?
Hvad, hvis han spillede den på toilettet
uden, at den blev hørt, uden at efterlade partituret?
Hvorfor? Hvad er pointen?
Jeg vil gerne komme med et forslag.
Fortæl os, hvor Suros bunker er,
og hele universet vil kende din storhed,
din absolutte genialitet.
Hvad siger du?
Hvad fanden laver du?
-Det går godt. -Små skridt.
-Er du sikker på, du ikke vil... -Ja.
Vi er der næsten.
Kom her et øjeblik.
Har han sagt noget?
Næsten. Jeg arbejder på det.
"Arbejder på det."
Så henter vi Palàmita.
Men han er på hospitalet.
Han bliver overført kl. 9.00 i morgen.
Havde han ikke fået sting, skulle han overføres i dag.
Vi sagde, vi ville droppe Palàmita.
-Fordi han var indlagt. -De flytter ham i morgen.
Han ved, hvor min far er.
Så angriber vi transporten.
Der vil være to fra specialstyrken. Pålidelige kilder.
Ren barnemad.
Lad os gøre det. Vi kører!
Ja, lad os angribe en fangetransport!
Ja, vi angriber en fangetransport!
Hvorfor ikke?
Fordi de to stakkels fyre bare gør deres arbejde.
De får mindsteløn, og vi skyder dem?
Jeg ved nu ikke.
Vi får bare uønsket opmærksomhed.
Der er en stor risiko for, det ikke vil gå.
Det vil det ikke!
Hvad, hvis der bliver affyret et skud, og vi dræber Palàmita?
Hvem vil så sige, hvor Suro gemmer sig?
Hvad, hvis en af os kommer til skade?
Jeg tager ikke det ansvar!
Hvorfor skulle du tage det?
Jeg foreslår, vi henter Palàmita.
Alles stemme er lige. Korinthiernes demokrati.
Giv mig indtil i morgen tidlig.
Får jeg Mureren til at tale før kl. 9.00,
henter vi ikke Palàmita.
Okay?
Mimì, måske forstår du det ikke.
Hvis du ikke taler, vil mange mennesker dø.
Jeg ved, at mange allerede er døde,
men disse mennesker er uskyldige.
Det vedrører ikke dem.
De er mennesker...
...jeg holder af.
Sig, hvad jeg skal gøre.
Mand til mand.
Jeg går på knæ.
Jeg beder dig.
Jeg bønfalder dig.
Vær sød at fortælle mig, hvor Suro er.
SKADESTUEN INDGANG
Så stop dog, for helvede.
Tiden er gået.
Har I fodret spækhuggerne?
Rengøring nødvendig ved spækhuggerne.
Nå, Mimì,
hvad siger du?
Ikke et ord!
Ned!
Værsgo.
Kom nu!
Lavere!
Pis!
-Endelig, Luvi! -Svarer jeg ikke, har jeg ikke tid.
-Hvad fanden foregår der? -Jeg ville faktisk sige undskyld.
For hvad?
-For Casàs domsafsigelse. -Hvilken?
Manden, der skubbede sin døde mor ud foran lastbilen.
Lavere!
-Skal jeg hive ham op? -Vent lidt.
Vores krydsforhør om obduktionen blev afvist.
Hør her, Matteo...
Fordi han sagde...
Ja.
Han fik 15 år grundet de inkriminerende omstændigheder.
-Godt gået. Farvel. -Hvor godt?
Op!
Vil du fortælle os noget?
Okay!
Jeg forstår dig ikke.
Tal tydeligt.
Fint, jeg fortæller jer det!
Hiv mig op!
Ryk. Jeg kører.
Kan jeg da ikke køre?
Hvad end jeg siger fra nu af, bliver du bare siddende stille der.
Hvad er det, du siger?
Dette er Scotellaro. Modtager I?
Vi er 37 kilometer fra Motorvej 624.
Vi er kørt af vejen. Det var et baghold.
De har taget fangen! Send backup. Skifter og slut.
-Leo, hvad fanden foregår der? -Tag dine briller af.
Hvorfor skal jeg det?
Undskyld for dette.
Efter at have forladt Buccheri La Ferla-hospitalet,
hvor vi om bord havde,
-bag i vognen... -Ud!
...fange Palàmita Cataldo Silvio Maria.
Hvad fanden?
Vi var på vej mod Palermo-fængslet
Ucciardone Calogero Di Bona,
-da... -Da.
Nicola, det er din tur nu.
Slå mig.
Hvad er det? Hårdere! Det skal se ægte ud!
Da, 37 kilometer
væk fra Motorvej 624,
kørte vi over en pigstrimmel.
Pig? Hvordan staver du til det?
Det kaldes også en punkteringsanordning.
Den gjorde vores fire dæk flade
og tvang marskal Scotellaro
til en nødbremsning,
hvilket gav et brud på min næseskillevæg.
Lægejournalen.
Fra bag vejbroen kom seks bevæbnede individer
og beordrede os til at befri fangen,
hvorefter de satte ham ind i deres bil og forsvandt i kørselsretningen.
Og du stoler ikke på fængselspolitiet.
For fanden da!
Scotellaro, jeg er på røven, og du har intet at sige?
Det var mig, der arresterede Palàmita.
Du aner ikke, hvor vred jeg er.
De forpulede røvhuller!
Rolig nu.
Undskyld mig.
Efter disse seneste begivenheder
er jeg stadig i en tilstand
af intens følelsesmæssig uro.
Gør det noget, hvis jeg tager resten af dagen fri?
Palàmita fører os til Suro.
Selvfølgelig. Suros højre hånd fører os til ham.
Og vi stoler på ham.
Nicola, der er for meget at forklare,
så bare lyt til mig.
Du og jeg vil skabe historie.
Vi bliver sikkert smidt ud af politiet. Du takkede mig ikke for hjælpen.
Tak.
Hvad? Tændte det dig?
Nå, men altså,
hvor fanden er Palàmita?
For pokker da.
-Jeg kunne ikke få vejret. -Skynd dig.
Skynd mig? Alt gør ondt.
-Rolig, jeg har sting. -Roligt, men skynd dig.
Du godeste...
Hvad?
Hvad? Jeg har konverteret.
Godt, så vil dine hænder altid været foldet.
Langsomt. Hovedet. Ind.
Se, hvordan de har ændret sig.
Vi er en rigtig hær.
Du har forandret dig.
Mit liv har ændret sig, ikke mig.
Vi får ham denne gang.
Jeg har sagt det før, og det betød uheld.
-Jeg er ikke overtroisk. -Sagde han og rørte sine nosser.
Du boede i Peru
og har aldrig skullet sørge dine elskede.
Hvorfor hader du min far så meget?
Jeg siger det, når jeg har fanget ham.
Fanger vi ham?
Jeg bad Mario om de her. En til dig og en til mig.
-Du kommer ikke med. -Jeg vil ikke misse min fars død.
Men jeg vil gerne misse din.
Kom her.
Der er et lille lille hus
Med mange små farvede vinduer
Og en lille kvinde
Med to store øjne til at se
Og der er en lille mand
Der altid kommer sent hjem fra arbejde
Han har en lille hat
Med en drøm at opfylde indeni
Jo mere han tænker over det
Jo mindre kan han vente
Min skat, du behøver ikke bekymre dig
Dette liv er en kæde
Det gør ondt nogle gange
Se, hvor rolig jeg er
Selv når jeg går gennem skoven
Med den gode Guds hjælp
Og pas altid på ulven
Pas på ulven
At bo sammen
Og vi to lyver og elsker
I cikadernes hav
Denne lille kærlighed
Så stor, det virker til, jeg kan flyve
Fru advokat, jeg tænkte på noget.
Kan vi virkelig stole på, at din svigerinde vil gøre,
hvad vi skal gøre?
Med al respekt, så er hun stadig i politiet.
-Er vi der? -Vent her.
-Hej, hvor er I? -Vi er på vej.
Skynd jer, jeg er her.
-Luvi, er alt okay? -Ja.
Nej, hør, du har ikke ændret mening, vel?
Selvfølgelig ikke. Hvorfor skulle jeg det?
Jeg ved det ikke.
Nino ville aldrig gøre, hvad vi vil gøre.
"Vi er staten." Alt det lort.
Hvad med Nino?
Han havde aldrig misset chancen for at være i rampelyset.
Hvad med dig?
Hvad fanden siger du?
Leo, hvis du dræber ham om natten, midt ude i ingenting,
vil ingen vide det, ingen vil se dig.
Og ingen vil lykønske dig med et veludført job.
Forfængelighed.
Forfængeligheden vinder altid over jeres familie.
Nino lovede dig det, og jeg vil gøre det.
Jeg er ligeglad med bagefter.
Jeg vil arrestere Suro.
Okay, vi kommer.
Nå?
Hvad foregår der?
Vi har et problem.
Ændrede hun mening?
Hun vil anholde ham.
Og det første, Suro vil gøre,
er at frigive databasen.
Så jeg vil sige, du har et stort problem.
Tak, fordi du mindede mig om det.
Jeg tænker aldrig på det.
-Hvad skal jeg gøre? -Hvad vil du gøre?
Du har jo før spoleret en anholdelse.
Har jeg ret?
Vi hører ikke hjemme i paradis.
Lad os angre vore synder.
Carabinieri.
Kommandør Costardello, tak.
-Du, Leo. -Hold kæft.
Kommandør, jeg kan forklare.
Fortæl til anklageren, hvorfor du befriede en gangster.
-Det behøves ikke. -Jo.
Det behøves ikke.
Min bil er ikke låst. Lad mig låse den.
Her, Palàmita. Du er fri.
Det var en fornøjelse.
Hvad vil du gøre nu?
Pilgrimsrejse til Medjugorje.
Derefter må vi se.
Du er heldig, at du tror på noget.
Bare rolig.
Du finder en måde at glemme fortiden.
Pas på dig selv.
Lad os rykke.
Suro er på en af disse seks gårde, men vi ved ikke hvilken.
Der er ingen luft herinde.
Jeg havde hørt, det her sted var lort.
-Hvem er det? -Tænd for aircon, Lukaku!
-Jeg koger. -Den er ødelagt.
Kan vi stoppe? Vi er ikke i skole.
Var der ikke et større sted?
Jeg tegnede det her.
-I hvilken skala? -Det ved jeg ikke.
Jeg tror, det er 1:20.
1:20?
Som en lille bil?
Det er ikke i skala. Kan vi fokusere?
Så...
Suro er på en af de seks gårde, men vi ved ikke hvilken.
Hvad gør vi først?
Først lukker vi hele området af sådan her.
Vi er nødt til at angribe fra alle fronter på én gang.
Cinisi og Calatafimi herfra,
Boccadifalco herfra. Passo di Rigano herfra.
Ciaculli
og Porta Nuova herfra.
Forstår I det?
Jeg er ikke sikker.
Heller ikke jeg.
Tror du ikke, Suro har en flugtplan til nødstilfælde?
-Netop. -Det kan vi takke vores konsulent for.
Din forpulede søster.
Fordi Mariano Suro
har en flugtvej, som er et ingeniørmesterværk.
Den er bedre end pavens i Castel Sant'Angelo.
Det er en række underjordiske tunneler...
...der ender her fire kilometer væk fra gårdene.
Og vi vil have, han går derhen.
For vi vil vente på ham der.
Jeg kravler ikke derned som en rotte.
-Der er indelukket. -Det er farligt.
Vi gør det.
Lad os smutte.
Hold vejret!
Træk ikke vejret!
Mandorla!
Hvad laver du herude? Hvad foregår der?
Hvordan kom du ud?
Du er et røvhul.
Åh, gud!
Fald ned. Det er mig.
-Du skræmte livet af mig! -Undskyld, det var ikke meningen.
Det var ikke meningen, men...
Hvorfor er du her?
-Jeg har ikke tid. -Vent!
-Følg ikke med. -Hvad har jeg gjort?
Farvel.
Jeg har min værdighed, du ved?
Jeg gav dig en chance.
Jeg bød dig velkommen i mit firma som familie.
Jeg hjalp dig med at finde arbejdsglæden, og du gengælder det sådan?
Troede du, du kunne afvise en sag og tage den selv?
Og jeg ville ikke opdage det?
Skal jeg tro, at du er korrupt?
Tro, hvad du vil.
Du slipper ikke af sted med det nu! Vi sætter os og taler om det.
Jeg vil vide, hvad du ved.
Arbejder vi stadig sammen eller ej?
Hvordan ser du vores fremtid?
Hvad vil der ske med os?
Hvad skal jeg sige?
Det er ikke dig, men mig. Vi mødtes på et lavpunkt i mit liv.
Jeg havde et vanskeligt forhold og det.
Tak, fordi du bød mig velkommen. Du er skøn.
Tilgiv mig.
Du vil finde en bedre person. Du fortjener det. Gå så. Farvel!
-Hvad var det? -Ingenting. Hvad?
-Hørte du det ikke? -Det er hunden.
-Hunden er udenfor. -En anden hund.
-Tager du pis på mig? -Nej, Matteo!
Beklager, Palàmita.
Du er min måde at glemme fortiden.
Pis af med dig!
Ved du, hvordan man tager en pil ud?
Scotellaro.
-Vi skaber historie? Røvhul. -Nico, jeg beklager.
Vi blev ikke smidt ud, men skal for retten.
Jeg har kone og børn derhjemme, ikke som...
-Glem det. -Ikke som mig.
Du har ret. Jeg er alene.
Ingens liv vil ændre sig, hvis jeg dummer mig.
Det var ikke, hvad jeg mente.
Jeg siger, jeg tvang dig. Undskyld.
Nej, Leo. Jeg undskylder. Jeg er bare nervøs.
Vi gjorde det sammen.
Angående det, du bad mig om, har jeg nyt fra Interpol.
Balduccio Remora døde af en blodprop i lungerne for to år siden.
-Skal vi gå? -Held og lykke.
Scotellaro, kom så!
Græd ikke, bedstefars skat! Din mælk er næsten klar.
Se? Mor vågnede.
Lad hende være.
Jeg undrer mig...
...hvordan kunne du lede en væbnet revolution mod din far?
Jeg har altid drømt om en værdig arving. Jeg vidste ikke, jeg allerede havde en.
-Nej, far. Slå ham ikke ihjel. -Jeg skal spørge ham om noget.
Jeg er 76 år gammel.
Jeg har en andens nyre i min venstre side.
Jeg har en diskusprolaps, der ødelægger min ryg.
Jeg vågner syv gange om natten for at tisse.
Min læge har forbudt mig at spise mad,
der smager af noget.
Og selvom jeg har alle de problemer,
har jeg ikke blot formået at leve med dem,
men også holdt alt roligt og i perfekt balance.
Endda haft fred.
Indtil du ankom.
Ikke mere ro. Ikke mere balance. Ikke mere fred.
Hvorfor alt det besvær? For hvad?
Hvad får du ud af det?
Jeg fik besværet med at skulle flytte igen
efter at have fundet mig behageligt tilpas i et hus.
Pyt med det.
Jeg har heldigvis stadig venner, jeg må bo hos.
Og dig?
Op på knæ.
Du har en død mands navn, så du vil dø.
Men fortæl mig noget først.
Balduccio Remora, fætter fra Amerika,
Sydamerika.
Hvem fanden er du?
Jeg ved ikke med dig, men mine forældre lærte mig,
at når du er et nyt sted, introducerer du dig selv.
Undskyld, dr. Bray, du har ret.
Rart at møde dig.
Jeg hedder Nino Scotellaro.
Tekster af: Jonas Winther Christensen
Kreativ supervisor: Lotte Udsen