‫אלוהים אדירים, זה כל כך טוב.‬
‫זה כל כך טוב.‬
‫עמוק יותר, מותק, עמוק יותר.‬
‫אני לא רוצה להכאיב לך. תוכלי להתמודד עם זה?‬
‫אני יכולה.‬
‫אני צריכה את זה.‬
‫כן, זאת הנקודה. זאת הנקודה.‬
‫כן! כן!‬
‫בכל חג הודיה, תמיד, הגב שלי נתפס כשאני מתנדבת.‬
‫הפעם הגב נתפס לי בגלל ארגז בטטות מסוכרות.‬
‫אמרתי לך להרים את הארגזים כמו שצריך, עם הרגליים, דיאז, לא עם הגב.‬
‫למזלי השנה זה לא היה כל כך נורא, כי החבר המתוק שלי‬
‫הרים את רוב הדברים הכבדים.‬
‫תקראי לי "חבר" שוב.‬
‫בסדר, חבר.‬
‫באמת?‬
‫אם זה חורחה, תגידי לו שלא אתרום את סנדלי הטבע.‬
‫הם חוזרים לאופנה ואני אקדים את הטרנד.‬
‫סנטיאגו חג הודיה שמח. עם אמוג'ים עכשיו.‬
‫זה סנטיאגו שמאחל לי חג הודיה שמח.‬
‫זה נחמד.‬
‫אתה בטוח שזה בסדר‬
‫עם זה...‬
‫שסנטי ואני ידידים?‬
‫אני בוטח בחברה שלי.‬
‫כן?‬
- ‫- תקרא לי חברה שוב. - בסדר, חברה.‬
‫העובדה שאת תמיד מספרת לי, גורמת לי לבטוח בך יותר.‬
‫את מספרת לי בכל פעם, נכון?‬
‫כמובן.‬
‫הוא השאיר לי הודעה קולית ואנחנו מתכתבים קצת.‬
‫בסדר.‬
‫זה מטריד אותי רק בשלושה אחוזים.‬
‫אם כך, זה 97 אחוז מגניב מצדך.‬
‫כן.‬
‫סקסי.‬
‫עשרים ושלוש כפול שלוש.‬
‫באהבה‬
‫24 בנובמבר‬
‫חג הודיה שמח לך.‬
‫ברוכים הבאים חג ההודיה - מזון לקחת‬
‫ביאטריס, חורחה, חג הודיה שמח.‬
‫חג הודיה שמח.‬
‫הגעתם בדיוק בזמן.‬
‫תעביד אותנו, בוס.‬
‫אל תרסן את עצמך, כי אני צריכה להחזיר את מסת השרירים‬
‫אחרי חודשים של רביצה על החוף.‬
‫כן, תזרו מלח על הפצעים.‬
‫האמת היא‬
‫שסגן הבוס היפה שלי‬
‫מחלק עבודות היום.‬
‫אני סומך עליו לחלוטין‬
‫שינצל את הכישורים שלכם‬
‫במקומות המתאימים.‬
‫אתם תעבדו במטבח.‬
‫עמדתי לומר "מטבח". תן לי לבצע את עבודתי.‬
‫סגן הבוס הוא לא רק תואר טקסי, חורחה.‬
‫בסדר. מכאן.‬
- ‫- בואו. - בסדר.‬
‫שלום, יפהפייה.‬
‫לאז. היי, חתיך.‬
‫אלו בגדים בתיק שלך או שאתה שמח לראות אותי?‬
- ‫- שניהם. - בסדר.‬
‫מה סנטיאגו ואתה מתכננים לחג?‬
‫נזמין פיצה מ"ברנסייד".‬
‫זאת אפילו לא פיצרייה טובה.‬
‫פיצת אננס ופפרוני.‬
‫זה בסדר.‬
‫באמת?‬
‫ביטלתי את חג ההודיה מאז שאשתי נפטרה.‬
‫בסדר. לא.‬
‫שני גברים יפים‬
‫עצובים ולבד בחג ההודיה,‬
‫ואוכלים פיצה מחורבנת? לא ארשה את זה.‬
‫אני מתעקשת שתגיעו‬
‫לבית משפחת דיאז לארוחת חג הודיה ראויה.‬
‫זה נדיב מאוד מצידך, גלדיס...‬
‫לא, זה אנוכי. אני צריכה חתיכים. תעזור לי.‬
‫כן.‬
‫בדיוק.‬
‫בחייך. סנטי ולילי ידידים עכשיו.‬
- ‫- הכול בסדר. - טוב, תשמעי.‬
‫נחשוב על זה.‬
‫זה הוגן?‬
‫שאתה תחשוב עליי?‬
‫לא אתנגד לזה.‬
‫בדיקות רפואיות בחינם‬
‫מה זה?‬
‫לעזאזל. לא היית‬
‫אמור לראות את זה.‬
‫זה בשבילי?‬
‫כן, אבל לאחר כך.‬
‫מצטערת, כשמוצאים מתנה, חייבים לפתוח אותה. אלה החוקים.‬
‫ד"ר סול פרז‬
‫חלוק המעבדה הרשמי הראשון שלי.‬
‫תודה.‬
‫ד"ר סול פרז.‬
‫מי צוחק עכשיו, דודה כרמלה?‬
‫ד"ר, מותק!‬
‫נכון.‬
‫למה כועסים על דודה כרמלה?‬
‫היא כל הזמן דואגת שלא ייצא ממני כלום‬
‫כי אני שונה.‬
‫לכן הלילה אנפנף בזה מול הפרצוף שלה.‬
‫לעזאזל איתה. היא לא מאמנת אישית ללא לקוחות?‬
‫אתה לא יכול להשמיץ את משפחתי.‬
‫אמרת שאת לא מחבבת אותה.‬
‫אני יכולה להשמיץ, אתה לא.‬
‫אני מצטער.‬
‫ניסיתי לתמוך בך.‬
‫אני יודעת.‬
‫זה בסדר.‬
‫אל תעשה את זה שוב.‬
‫מה קורה, דיאז?‬
‫אני רק מחפשת בתים‬
‫ומסתכלת על מחירים.‬
‫בכמה אוכל למכור את השיער שלי?‬
‫ב-120 אלף דולר? כי זאת רק המקדמה.‬
‫טוב. תפסיקי להתחרפן.‬
‫תראה את בית החלומות הזה.‬
‫שלושה חדרי שינה.‬
‫שלום, אמבטיה מעוצבת על רגליים.‬
‫מה נשמע, מטבח יפה?‬
‫הבעיה היא שלעולם לא אוכל להרשות את זה לעצמי.‬
‫חישבתי את המספרים.‬
‫זה רע.‬
‫אני מדמיין אותך באמבטיה.‬
‫אל תחמיר את המצב.‬
‫שאנסה לשפר אותו?‬
‫אולי אעזור לך לקנות את הבית?‬
‫מה?‬
‫אני יכול לעזור לך לשלם עליו. לתת לך את הכסף למקדמה,‬
‫לעזור לך בתשלומים. אין בעיה.‬
‫מדובר על בית, לא על ארוחה בסטיקייה.‬
‫אני יודע, חשבתי על זה המון‬
‫ואני יודע שרק התחלנו, אבל...‬
‫היחסים בינינו נפלאים כרגע, לא?‬
‫כן.‬
‫זה נכון.‬
‫אם נצליח, נגור בבית הזה ביחד.‬
‫תני לי לעזור לך. יש לי הרבה כסף. יש לי מניות,‬
‫אגרות חוב וקרן נאמנות.‬
‫יש לי זהב בכספת בשווייץ. החולצה הזאת עלתה לי 200 דולר.‬
‫זה כל כך נדיב.‬
‫אבל לא נוח לי עם זה.‬
‫בסדר. זה מובן.‬
‫ההצעה בעינה עומדת, אם תשני את דעתך.‬
‫תודה.‬
‫זה כל כך מתוק.‬
‫יום גדול. המון אפשרויות.‬
‫אפשר לבחור בגבינה, נכון?‬
‫אני חושב שאזמין פיצה לאוהבי בשר.‬
‫אזמין פיצה צמחונית בשבילך, ופיצה הוואית לשולחן.‬
‫צריך להיות אסירי תודה על כך, נכון?‬
‫שאלה.‬
‫איך אתה מרגיש לגבי סעודת חג הודיה אמיתית במקום פיצה?‬
‫אני מפקפק בזה. למה?‬
‫בסדר.‬
‫לא תאהב את התוכנית הזאת עכשיו או כשאספר לך עוד,‬
‫אבל תקשיב לי.‬
‫בסדר.‬
‫פגשתי את גלדיס.‬
‫הוזמנו לבית משפחת דיאז‬
‫לסעודת חג ההודיה. לדעתי כדאי לנו ללכת.‬
- ‫- בסדר. - כי...‬
‫לא ציפיתי לתשובה הזאת.‬
‫בסדר.‬
‫חשבתי על נימוקים.‬
- ‫- אתה רוצה לשמוע? - לא.‬
‫לילי ואני שלחנו מסרונים זה לזה.‬
‫לא דיברנו מאז יום ההולדת שלה.‬
‫יהיה נחמד להשלים פערים.‬
‫באמת?‬
‫כן. באמת.‬
‫כידידים.‬
‫אסור להיות ידידים?‬
‫בסדר, חבר.‬
‫ידידים?‬
‫כולם רואים את מה שאני רואה עכשיו?‬
‫זה היה דביבון?‬
‫כי ראיתי ביישום "שכנים" שיש דביבון שהופך סירים לטיגון תרנגולי הודו‬
‫בידיים אנושיות, קטנות ומפחידות.‬
‫לא דביבון. אנחנו.‬
‫ארבעתנו.‬
‫הולכים לארוחת חג ההודיה ביחד.‬
‫כזוגות.‬
‫ביחד. הלו!‬
‫אנחנו בעצם זוג-רביעייה עכשיו.‬
- ‫- זה חמוד, מותק. - תודה.‬
‫המשפחה שלך תוכל לומר שהיא צדקה כשאמרה שאני החבר.‬
‫רק שהפעם אהיה החבר האמיתי של לילי, ולא החבר הסודי המזויף שלך.‬
‫נכון.‬
‫אני חייב להודות שהיו לי חששות לגבי שניכם.‬
- ‫- חששות? התחרפנת לגמרי. - התחרפנתי.‬
‫התחרפנתי. כי זה החבר הכי טוב שלי, המתהולל,‬
‫ואחותי תמימת העיניים.‬
‫מתהולל? תקשיב לי...‬
‫הייתה לך סיבה לדאוג.‬
‫החודשים האלה היו נפלאים, וזה לא החלק הטוב ביותר.‬
‫זאת רק ההתחלה, תחשבו על זה.‬
‫נצא לחופשות בבאחה. נגדל את הילדים היפים שלנו ביחד.‬
‫רגע! ליל, אנחנו נהיה שכנים?‬
‫אני חושב שאנחנו צריכים להיות שכנים. נישאר ביחד לתמיד.‬
‫זה היום הטוב ביותר מאז ומתמיד. זה מה שחלמנו עליו כל חיינו.‬
‫בני דודים!‬
‫חכה, אל תקמט אותי.‬
‫תיזהר על הגב!‬
‫אני מצטער, לא ראיתי אתכם כבר חודשים.‬
‫גם אנחנו התגעגענו אליך.‬
‫קדימה. צ'ואי, תעשה את זה.‬
‫אני יודע.‬
‫מה שלום לוס אנג'לס ומשאית המזון?‬
‫מצוין.‬
‫נלחמתי על שטח‬
‫נגד משאית טאקו בקוריאה טאון.‬
‫הצגתי להם הצעה שהם לא יכלו לסרב לה.‬
‫מה הייתה ההצעה?‬
‫להתחלק בימות השבוע, יש מקום לכולם.‬
‫חוץ מלמשאית מיץ השום החי. שילכו לעזאזל.‬
‫הנרי, יש לך דקה?‬
‫כמובן, מיילס. מה קורה?‬
‫אני זקוק לעצה, מאחר שכולם במשפחה אוהבים אותך.‬
‫זה נכון. איך אני יכול לעזור?‬
‫אני יודע עד כמה המשפחה חשובה לסול.‬
‫אני רוצה לעשות זאת נכון.‬
‫פישלתי קצת‬
‫קודם וחשבתי לעצמי,‬
‫אם יש כללים, אתה מכיר אותם.‬
‫הבנתי אותך.‬
‫אני יצרתי ויקיפדיה של משפחת דיאז.‬
‫בסדר.‬
‫הכלל הראשון הוא שלא משמיצים את המשפחה.‬
‫אתה לא מהמשפחה.‬
‫למדתי את זה על בשרי הבוקר.‬
‫היית צריך לבוא אליי מוקדם יותר.‬
‫כשמציעים לך תוספת בארוחה,‬
‫תסכים תמיד. אף פעם אל תדבר על הקעקוע של אלברטו.‬
‫אביו עוד לא התגבר על זה.‬
‫אל תאכל את רוטב המולה אם דודה אניטה הכינה אותו.‬
‫יש עוד הרבה.‬
‫אני אשלח לך את הקובץ.‬
‫בסדר.‬
‫הוא עדיין יורד.‬
‫ליל, את צריכה לשדרג את הטלפון שלך, הוא תמיד שובק.‬
‫הגלישה באתר הבתים לא עוזר לחיי הסוללה.‬
‫אז תעשי הפסקה מזה.‬
‫תשתי איתי יין עד שנשתכר.‬
‫שמעתי את הצחוק של דודה כרמלה והכתפיים שלי...‬
- ‫- מזדקפות מרוב לחץ. - כן.‬
‫סנטיאגו אני מגיע לחג ההודיה‬
‫תודיעי לי אם זה לא מתאים. כבר מחכה להשלים פערים.‬
- ‫- נזרוק את זה. - גלדיס!‬
‫זה לא מובן מאליו. היא לא צריכה לדעת.‬
‫מה קורה פה?‬
‫אימך מנומסת מדי ומתעקשת לשים את רוטב המולה המחורבן של דודה אניטה‬
‫על השולחן.‬
‫כולכם שכחתם מה קרה בשנה שעברה?‬
‫יותר מדי אנשים, לא מספיק אסלות.‬
‫אני מופתעת‬
‫שלא שרפתם את הבית.‬
‫אניח את זה כאן, עם המכסה.‬
‫בסדר, נמושה.‬
‫עדיין לא ראיתי את סבא הערב.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן. בסדר.‬
‫בסדר. הוא לא ישן כל כך טוב לאחרונה, אבל זה קורה לפעמים.‬
‫זה מחמיר את הדמנציה?‬
‫כן. קצת, אבל זה לא משהו שאי אפשר להתמודד איתו.‬
‫אנחנו נפקח עין.‬
‫הוא עלול לחשוב שאת מישהי אחרת, אבל אם היא מושכת,‬
‫אין לי בעיה.‬
‫יום תרנגול הודו שמח!‬
‫סבא.‬
‫למה כל האנשים האהובים עליי מסתתרים כאן?‬
‫למה מרחת את זה‬
‫אם זה מיד ייעלם?‬
‫תמרחי את זה ישירות עליי.‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫חכי, פספסת נקודה.‬
‫אגש לפתוח את הדלת.‬
‫הם יכולים להיכנס לבד.‬
‫ומה אם זה ערפד?‬
‫צריך לדבר על זה.‬
‫לחלקם יש נשמה.‬
‫חלקם רק רוצים...‬
‫אלוהים, אתם מגעילים.‬
‫אני אוהב את זה.‬
- ‫- מישהו הזמין פיצה? - היי.‬
‫ניק!‬
‫לילי.‬
‫סנטיאגו?‬
‫הנוודים הסקסיים שלי!‬
‫אני שמחה שאתם כאן. אני הזמנתי אותם.‬
‫לא היה להם לאן ללכת בחג ההודיה.‬
‫זה המעשה הנכון, כנוצרים.‬
‫אני קדושה, קדושה סקסית.‬
- ‫- תודה שהזמנת אותנו. - כמובן.‬
‫שהעיניים יתמקדו במקום הנכון. הציצים שלי כאן.‬
‫כן, נכון, אני רואה.‬
‫מי רוצה משקה?‬
‫או שניים?‬
‫אני רוצה.‬
- ‫- אכניס את זה למטבח. - בסדר.‬
‫מה?‬
‫בוא.‬
- ‫- מישהו בצרות. - כנראה צריך להפליק לו בישבן.‬
‫עוד נגיע לזה.‬
‫ליל.‬
‫הרום המיושן שאביך אוהב נמצא בארון.‬
‫היה נחמד אילו הודעת לי מראש.‬
‫שלחתי מסרון.‬
‫לא נכון.‬
‫בהחלט כן.‬
‫סליחה, הטלפון שלי מת.‬
‫למה לא סיפרת לי על ניק?‬
‫היה לנו כלל שאנחנו לא מדברים על האנשים שאנחנו יוצאים איתם.‬
‫כשמדובר בסתם בחור, לא כשמדובר ב...‬
‫לא כשמדובר בניק.‬
‫זה שונה.‬
‫זה דבר אמיתי. היית צריכה לספר לי.‬
‫סליחה שאני לא מכירה את הניואנסים בחוקים שלך.‬
- ‫- אילו ידעתי, לא... - מה?‬
‫אילו ידעת, מה?‬
‫לא משנה.‬
‫הוא נראה בחור טוב.‬
‫אני שמח בשבילך.‬
‫אצבע של רום בשבילך. שוט משולש בשבילי.‬
‫לא הייתי מציע שנבוא אילו ידעתי שלילי יוצאת עם הבחור הזה.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫לא ידעתי, אבא. גיליתי כרגע בעצמי.‬
‫לא ציפיתי לזה.‬
‫למה ציפית?‬
‫לא יודע.‬
‫אני עדיין מעכל את זה.‬
‫הפרצוף שלך מעכל את זה בקול רם.‬
‫אתה רוצה שנלך?‬
‫לא.‬
‫זה דרמטי מדי.‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫טוב. תסדר את הפרצוף.‬
‫אנחנו אורחים כאן הערב. תתמודד עם הרגשות שלך אחר כך.‬
‫הבנת?‬
‫כן.‬
‫לחיים!‬
‫לחיי הנוודים הסקסיים.‬
‫גברתי.‬
‫תודה.‬
‫לילי‬
‫סנטיאגו‬
‫אני חושב שהושיבו אותי כאן.‬
‫אני יכול לשבת עם אבי.‬
‫לא, זה בסדר. שב כאן.‬
‫נראה שהוא שמח שם בכל מקרה.‬
‫כן.‬
‫שבו.‬
- ‫- שנשב? - כן.‬
‫עובדות משעשעות.‬
‫ידעתם שתפוחי אדמה היו הירק הראשון שגידלו בחלל?‬
- ‫- מה? - לא ידעתי את זה.‬
‫טוב, מבחינה טכנית, תפוח אדמה‬
‫הוא לא ירק, הוא עמילן.‬
‫זה מגניב מאוד.‬
‫זה מגניב.‬
‫מבחינה תזונתית, זה עמילן.‬
‫מבחינה בוטנית, זה ירק.‬
‫שניכם צודקים.‬
‫זה נחמד.‬
‫ראיתי פרסומת למכון הכושר. מזל טוב.‬
‫תודה. אני מעריך את זה.‬
‫כדאי לך לבוא.‬
‫אתה לא צריך את זה, אתה בכושר מצוין, אבל...‬
‫מי יודע אם ליבך בריא.‬
‫הלב שלי בסדר.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן.‬
‫אני שמח לשמוע.‬
‫אני אוהב את שניכם ביחד.‬
‫מייקל היה נחמד,‬
‫אבל הוא בחור לבן.‬
‫אני כל כך שמח שהיא עם בחור לטיני עכשיו.‬
‫בוא, אהובי. אתה יושב איתי. קדימה, מותק.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה בסדר גמור.‬
‫אני מצטערת כל כך. הוא שינה את כרטיסי סדר הישיבה.‬
‫הוא קצת מבולבל היום.‬
‫טוב, אנשים. נתחיל בתפילה.‬
‫אחר כך נעבור בין השולחנות ונאמר על מה אנחנו אסירי תודה.‬
‫תגידו רק דבר אחד, בבקשה, כולנו די רעבים.‬
‫דודה כרמלה.‬
‫רק מתוך סקרנות, אם ארקום לך את השם ד"ר סול פרז‬
‫על חלוק משי סגול שתוכלי ללבוש בבית, תלבשי אותו?‬
‫בהחלט.‬
‫עם שום דבר אחר מתחת.‬
‫אני צריך ללמוד רקמה‬
‫מייד.‬
‫זאת לא עליונית. זאת שמלה.‬
‫מעניין מאוד.‬
‫סול, רציתי לומר לך שאני כל כך גאה בך.‬
- ‫- תודה. זה חשוב לי מאוד. - הצלחת.‬
- ‫- הצלחתי. - הצלחת. תפסת רופא.‬
- ‫- דודה, אני רופאה. - מיילס, אתה מנתח פלסטי, כן?‬
‫זה מדהים.‬
‫לא שאני צריכה עזרה. אבל יש אחרים כאן‬
- ‫- שצריכים לדבר איתך. - בסדר.‬
‫את יודעת מה? סול היא זו שמבצעת מחקר חשוב באונקולוגיה.‬
‫האיש הזה כל כך מתוק. את רואה, סול?‬
‫אני שמחה שאני לא צריכה לדאוג יותר. אני יודעת שיש מי שמטפל בך.‬
‫אני יודע שהיא דודה שלך, אבל זאת הייתה כיתת אמן באיך להיות מגעילה‬
‫בזמן שאת נשמעת נחמדה.‬
- ‫- אנשים פגועים פוגעים באחרים. - אבל היא...‬
‫נראית חביבה.‬
‫אני בטוח שהלב שלה...‬
‫במקום הנכון?‬
‫בבקשה.‬
- ‫- סבא שלך. - כן.‬
‫הדמנציה באה והולכת.‬
‫אבל אנחנו מוודאים שהוא מרגיש בנוח, בטוח ולא מבוהל.‬
‫אבל מצער מה שקרה ללילי.‬
- ‫- כן, ראיתי. זה היה די נורא. - כן.‬
‫אתה יודע מה? אני לא דואג לניק ולילי. הם זוג יציב.‬
‫אני מודאג בקשר לנדרי הנישואין שלנו.‬
‫כי החתונה שלנו תיערך בעוד שבועיים וכרגע יש לי נדרים באורך שלושה דפים וחצי.‬
‫גם לי. ארבעה דפים, כולל שירים.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אתם מדברים על נדרי הנישואין שלכם?‬
‫אביך ואני לא כתבנו את הנדרים שלנו.‬
‫למה לא?‬
‫ערכנו חתונה קתולית, לכן לא יכולנו לכתוב אותם בעצמנו.‬
‫הסטרייטים לא יכולים לקבל הכול.‬
‫עכשיו אני מצטער שלא כתבתי נדרים משלי לאימא שלך.‬
- ‫- היה לי הרבה מה לומר. - באמת? כמו מה?‬
‫את יודעת שאני לא אוהב שמביכים אותי, בי.‬
‫אני שף, אני אוהב לתת לדברים להתבשל.‬
‫לא!‬
- ‫- מה לא בסדר? - זה של דודה אניטה.‬
- ‫- תניח את זה. למה זה על השולחן, אימא? - לך מכאן.‬
‫לילי, איך מתקדם החיפוש אחר הבית?‬
‫החדשות הטובות הן שמצאתי את בית חלומותיי.‬
‫החדשות הרעות, לא אוכל להרשות לי אותו.‬
‫הבית הראשון הוא אף פעם לא בית החלומות.‬
‫הבית שלי היה חורבה.‬
‫קניתי את הבית הגרוע ביותר ברחוב ראוי ואז הקדשתי כמה שנים‬
‫והרבה עבודה קשה כדי לשפץ אותו.‬
‫תחפשי בתים שדורשים שיפוץ.‬
‫אני לא מבינה בעיצוב בתים.‬
‫זה לא כל כך מפחיד. עשיתי את זה.‬
‫יש לי עדיין קשרים.‬
‫אם תזדקקי לזה.‬
‫מעולם לא חשבתי על זה.‬
‫כן. אשמח לעזור לך.‬
‫אני בהחלט אפנה אליך. תודה. וואו. אני באמת יכולה לעשות את זה.‬
‫את יכולה.‬
‫ואז אמרתי, "תתפור את עצמך".‬
‫אתה כל כך מצחיק, מיילס. הוא ממש מצחיק.‬
‫לפעמים.‬
‫עכשיו כשסול רופאה, לוחות הזמנים שלנו בעבודה כמעט ולא חופפים יותר.‬
‫אני מתגעגעת לפגישות המאפינס.‬
‫אולי תהפכי לעוזרת שלו?‬
- ‫- דודה, אני אונקולוגית. - כן, כן, בינתיים.‬
‫בסופו של דבר, את תטפלי בילדים.‬
‫סול, אני יודעת שהיה לך קשה להכיר מישהו. אני מקווה שהבחור הזה יישאר.‬
‫לחשוב שכל כך הרבה אנשים חששו‬
- ‫- שתאכזבי אותנו. - את צריכה להפסיק!‬
‫אני לא יודע מי פגע בך, אבל תפסיקי לפגוע באדם שאני אוהב.‬
‫למען האמת, אם כך את מאמנת, עדיף להם לאמץ אבן מחמד.‬
- ‫- מה זה היה? - לא יכולתי לתת לה לדבר אלייך כך.‬
‫אמרתי לך לא להתערב בענייני המשפחה שלי.‬
‫אתה לא יודע מה עשית.‬
‫איזה מין חג הודיה זה כשזר משמיץ אותך?‬
‫מי מוכן לערב משחקים? קדימה, קדימה.‬
‫ברוכים הבאים משפחה, חברים, זוגות ונוודים‬
‫לליל המשחקים השנתי של חג ההודיה!‬
‫ליל משחקים!‬
‫זה היה טוב. בסדר.‬
‫המשפחה מכירה את הנוהל.‬
‫חדשים? זאת לא בדיחה.‬
‫עבורנו זה רציני.‬
‫זה טורניר שבו מדיחים שחקן אחד בכל פעם.‬
‫זה אומר שהמנצח ממשיך‬
‫והמפסיד הולך הביתה,‬
‫בוכה במקרים רבים.‬
‫צ'ואי, אני מסתכלת עליך.‬
‫זוכר את השנה שעברה?‬
‫השנה,‬
‫המשחקים הם... הכו בתופים, בבקשה.‬
‫חידון תנועות בריצה, מרשמלו ידוענים ופרצוף מול עוגייה.‬
‫תשתו ואני אחלק אתכם לצוותים.‬
‫את לא תנצחי בזה. התאמנו.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני קצת...‬
‫עצבני היא לא המילה הנכונה. אני על סף העצבני, אני כמעט עצבני.‬
‫אני נוהג ומנופף לשלום לעצבני.‬
‫אני פגוע.‬
‫אני פגוע, כן. אני פגוע, ליל.‬
‫חכה. זה בגלל שאני מדברת עם סנטי?‬
‫מובן שזה לא מפני שאת מדברת עם סנטי.‬
‫אני מבין.‬
‫אני מחבב את הבחור. הוא נחמד מאוד. הוא חכם מאוד.‬
‫אפילו אני הולך לאיבוד בעיניים האלה לפעמים, אבל זה לא העניין.‬
‫אז מה העניין?‬
‫אני לא אוהב שהסכמת לקבל עזרה ממנו במקום ממני.‬
‫בעניין הבית?‬
‫זה שונה לגמרי.‬
‫הוא הציג בפניי רעיון חדש. הוא מציע לעזור לי כדי שאוכל‬
‫לעשות את זה לבד.‬
‫המשאבים שלי הם כסף ושלו הם זמן ומרץ.‬
‫זה אולי נראה אצילי יותר.‬
‫תקשיבי לי, בסדר?‬
‫החברה שלי דחתה את עזרתי‬
‫והסכימה בהתלהבות לקבל עזרה מהאקס שלה לנגד עיניי‬
‫ומול כל המשפחה שלה‬
‫בחג ההודיה הראשון שלנו כזוג.‬
‫לעזאזל.‬
‫לא שמתי לב לזה.‬
‫לימדו אותי להסכים לטרמפ אבל לא למחיר המונית.‬
‫אני מצטערת כל כך שלא הייתי רגישה יותר לנדיבותך.‬
‫תודה.‬
‫אני מעריך את זה.‬
‫בסדר.‬
‫את רוצה שניתן להם בראש יחד במשחקים?‬
‫כן.‬
‫תראה. אנחנו באותה קבוצה.‬
‫סטו - דייגו, ניק - לילי, סנטי - חורחה האב‬
‫אני מצטערת שסנטיאגו בקבוצה שלך.‬
‫בחרתי שמות מתוך קערה. בחיי.‬
‫היקום משתמש בי ככלי לשטויות שלו.‬
- ‫- זה בסדר. - כן.‬
‫אחלק קבוצות מחדש.‬
‫יופי.‬
‫לא. זה יהיה מוזר יותר. כולנו מבוגרים כאן.‬
‫טוב. כי לא התכוונתי לשנות את הקבוצות.‬
‫שיגעון?‬
‫"שיגעון הברייקדאנס 2".‬
‫יש! יש!‬
‫סול, בחייך! למה את כועסת עליי כל כך? הגנתי עלייך.‬
‫כי לא ביקשתי ממך להגן.‬
‫אני זוכרת בבירור‬
‫שביקשתי ממך לעשות את ההפך.‬
‫אני מבין שאת מעוצבנת ואני רוצה להתנצל אבל...‬
‫אבל?‬
‫אבל אני לא מצטער.‬
‫אני לא מצטער בכלל על מה שאמרתי לדודה כרמלה.‬
‫בדרך כלל, אני נסוג ומוותר.‬
‫אבל נמאס לי לתת לה להתייחס אלייך כך בלי שיהיו לכך השלכות.‬
‫סרט.‬
‫שש מילים.‬
‫חשבת על ההשלכות כשחוללת מהומה‬
‫והיא בכתה?‬
‫היא הפכה למלכת דרמה אמיתית.‬
‫"נערה עם קעקוע דרקון"?‬
‫איך הדרמטיות וחוסר הגבולות של כרמלה הם באחריותך?‬
‫עליה לשאת באחריות להתנהגותה.‬
‫המילה השנייה, אור שמש.‬
‫"את אור השמש שלי"?‬
‫אלו ארבע מילים ואור היא המילה השנייה.‬
‫"את אור השמש של חיי"?‬
‫דודה אניטה, זה לא שם של סרט.‬
‫תתרכזי במשחק.‬
‫תראה.‬
‫אולי כולנו רוצים שדודה כרמלה תשתנה,‬
‫אבל זה ייצור אפקט דומינו וכל משפחתי תסבול.‬
‫לנקות את האבק.‬
‫המשפחה שלך צריכה לטפל בזה אחרת.‬
‫זה לא בסדר. אני אגן על מי שאני אוהב.‬
‫אתה קירח.‬
‫ראש.‬
‫"שמש נצחית בראש צלול".‬
- ‫- יש. - יש!‬
- ‫- סרט. - סרט.‬
- ‫- מילה אחת. - קטן עלינו.‬
‫"פרגו".‬
- ‫- "מלתעות". - קל.‬
- ‫- "אנני". - "מרי פופינס"!‬
‫מילה אחת.‬
‫לרקוד.‬
‫"סקס והעיר הגדולה".‬
‫"פדינגטון 2".‬
‫מילה אחת.‬
‫אז תגיד "פדינגטון".‬
- ‫- זה "פדינגטון"? - זה "פדינגטון"? לא. לא.‬
‫בסדר. מההתחלה.‬
‫"סינדרלה".‬
- ‫- קדימה, סנטי, כן! - זהו זה?‬
- ‫- כן. - מה זה היה?‬
‫סבלתי מקלקול קיבה כשצפינו בו.‬
‫אנחנו ננצח!‬
‫כן. כל הכבוד לנו.‬
‫מה הקטע עם "סקס והעיר הגדולה"?‬
‫הנעליים הן חלק חשוב בסיפור.‬
‫מוכנים?‬
‫סרט.‬
‫שתי מילים.‬
‫אני יודע.‬
‫המילה הראשונה.‬
- ‫- "סיפור הפרברים"? - כן!‬
‫כן, סנטי!‬
‫איך?‬
‫הצבעתי מערבה.‬
‫איך אתה יודע איפה מערב?‬
‫זה כיוון מערב.‬
‫ניצחנו! ניצחנו!‬
‫ניצחנו!‬
‫טקילה!‬
‫אתה אלוף? קרעת אותם לגזרים במשחק הזה.‬
‫לא, אבל מסתבר שלילי וסנטיאגו מדהימים ביחד.‬
‫אתה בסדר, אחי?‬
‫לא.‬
‫אתה רוצה לדבר על זה?‬
- ‫- כן. - בסדר. בוא.‬
‫מה קורה?‬
‫למען האמת, הכול היה בסדר.‬
‫רק ש...‬
‫אני מתחיל להרגיש לא נוח עם הנוכחות של סנטיאגו כאן.‬
‫כן. זה יותר מדי.‬
‫היית צריך לראות אותם משחקים ביחד.‬
‫זה היה פשוט...‬
‫מה אתה עושה?‬
‫כמו שתי טיפות מים.‬
‫אתה באמת גרוע בערב משחקים.‬
‫לא הייתי מתייחס יותר מדי‬
‫לקטע עם חידון התנועות. לילי תעשה הכול כדי לנצח.‬
‫וגם...‬
‫הגיוני לקנא כשאקס מופיע, אבל...‬
‫תהיה בטוח שאתה וליל הדבר האמיתי.‬
‫אתה חושב כך?‬
‫אני יודע את זה.‬
‫בוא.‬
‫צריך להפסיק לדבר על זה. זה נהיה משעמם.‬
‫אני עושה את זה. קדימה!‬
‫אשטון קוצ'ר.‬
‫מייקל פסבנדר.‬
‫מה? תהיה ברור יותר.‬
‫תהיו העוגייה.‬
‫התאמנו בזה.‬
- ‫- לעולם לא אסלח לך. - לא!‬
- ‫- לא! - איך יכולת?‬
‫אני מהמרת על מיילס. מנתח חייב שתהיה לו מיומנות גם בפנים.‬
‫לא יודעת.‬
‫הוא היה קצת מרושל...‬
‫היום.‬
‫את מתכוונת למה שהוא אמר לכרמלה קודם?‬
‫אני חשבתי שזה היה נפלא.‬
‫תראי.‬
‫אני לא צריכה עוד דרמה בחיי. הייתה לי מספיק בילדותי.‬
‫אני רואה את כולם מתלחששים שם.‬
‫הם כבר עברו הלאה. הם מדברים על צ'ואי.‬
‫הוא הכניס להיריון את חברתו מאל-איי.‬
‫אני מבינה שאנחנו מגינים על בני משפחתנו, אבל...‬
‫לפעמים דודה כרמלה צריכה לסתום את הפה.‬
‫מה? היא מעצבנת את כולנו.‬
‫אבל אם היא תצטרך אותנו, נתייצב תוך שנייה.‬
‫שום דבר מזה לא מצדיק שהיא תהיה מגעילה כלפייך וכלפי בן זוגך‬
‫שאוהב אותך וצריך לשבת ולצפות בזה.‬
‫אני אוהבת את זה שהוא הגן עלייך.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫ואני יודעת שאימך הייתה אוהבת את זה.‬
‫תסתכלי עליו. הוא מציאה.‬
- ‫- כן, נכון. - כן.‬
‫בוא לדבר איתי.‬
‫תקשיב לי, לא היינו צריכים לבוא.‬
‫זאת אשמתי.‬
‫אני לא אוהב שאתה מתענה כך.‬
‫אני בסדר, אבא.‬
‫בחייך, אתה משקר.‬
‫אני רואה את הכאב בעיניך כשאתה מסתכל עליה.‬
‫כך הייתי מסתכל על אימא שלך כשרק נפרדנו.‬
‫אני יודע.‬
‫בוא הנה.‬
‫בוא נלך מכאן.‬
‫כן, זה רעיון טוב.‬
‫בואו ניקח את המעילים. משחקי מרשמלו, נכון?‬
‫בסדר, חבר'ה.‬
‫תהיו בשקט.‬
‫חישבנו. בהפרש של שתי נקודות,‬
‫המנצח הוא...‬
‫צ'ואי!‬
‫נכון, מותק.‬
‫תני לי את החגורה שלי.‬
‫המנצח במשחקי הלילה‬
‫מי הגבר?‬
- ‫- היי. - היי.‬
- ‫- אני מצטערת. - את מצטערת כי לא הקשבתי לך?‬
‫אתה צדקת ואני התנפלתי עליך, ולא הגיע לך.‬
‫אתה רק ניסית להגן עליי.‬
‫ואני מעריכה את זה.‬
‫הייתי צריך להיות רגיש יותר לדינמיקה המשפחתית שלך.‬
‫כן. אבל...‬
‫הזכרת לי שמגיע לי להיות מי שאני ולעמוד על שלי.‬
‫והרבה יותר קל לעשות את זה...‬
‫כשאתה לצידי.‬
‫רגע. עשינו עכשיו סשן פיוס מלא בהבנה הדדית?‬
‫אני חושב כך. אולי כדאי שנמשיך את זה‬
‫בסשן מזמוזים מלא בהבנה הדדית?‬
‫חייב להיות לפחות חדר אחד ריק כאן.‬
- ‫- לכבוד עוד מסיבה נפלאה. - כן, אני מודאגת לגבי הכלים.‬
‫רציתי להודות לכם שאירחתם אותנו הלילה.‬
‫אנחנו עובדים בבוקר, לכן עלינו ללכת.‬
‫כמובן. אנחנו מבינים לגמרי.‬
‫אנחנו כל כך שמחים שבאתם. תדעו לכם שאתם תמיד מוזמנים.‬
‫זה אדיב מאוד. תודה שוב.‬
‫המתלה התמלא. העברתי את המעילים לחדר השינה שלנו.‬
‫אביא לכם אותם.‬
‫לא, אני אקח אותם.‬
‫זאת הדלת הראשונה משמאלך.‬
- ‫- אני כבר חוזר, אבא. - בסדר.‬
‫תמסרי ד"ש לגלדיס ותודי לה בשמי.‬
‫תגידי לה שאתקשר אליה.‬
- ‫- ברח. פשוט תברח. - בסדר, תפסיק.‬
‫היא בסדר גמור.‬
‫היי.‬
‫סנטי.‬
‫היי.‬
‫לא תיפרד ממני?‬
‫זה התחיל קצת מוזר אבל...‬
‫אני חושבת שבסוף נהנינו.‬
‫אנחנו צריכים לעבוד מחר לכן...‬
‫ביום שאחרי חג ההודיה?‬
‫מה את רוצה, לילי?‬
‫מה אני רוצה?‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אתה באת הנה.‬
‫זאת היית טעות, לכן אני עוזב.‬
‫רציתי לוודא שהכול בסדר בינינו.‬
‫הכול בסדר.‬
‫אם באת לומר משהו, תגיד את זה.‬
‫מה את רוצה שאומר?‬
‫שבאתי להחזיר אותך אליי?‬
‫וזה נכון?‬
‫מה הטעם?‬
‫את עם מישהו אחר.‬
- ‫- מגיע לי לדעת. - הגיע לי לדעת שאת וניק ביחד.‬
‫לא רצית לדעת.‬
‫אתה לא רצית שנדבר על האנשים שאנחנו יוצאים איתם.‬
‫תני לי ללכת. זה כבר לא משנה.‬
‫מה כבר לא משנה?‬
‫את רוצה לדעת?‬
‫בסדר.‬
‫טעיתי.‬
‫בנוגע לנו. בנוגע לכול.‬
‫ככל שיצאתי יותר עם אחרות, הבנתי יותר שהן לא את.‬
‫אני רואה אותך בכל מקום.‬
‫בתחנת הדלק. במכולת.‬
‫אני לא יכול לברוח ממך.‬
‫את יודעת מה? אני סוף סוף מוכן להודות...‬
‫שאני לא רוצה.‬
- ‫- סנטיאגו, אני... - שנאתי לראות אותך איתו הערב.‬
‫שנאתי כל רגע.‬
‫כי אני אוהב אותך, לילי.‬
‫אני אוהב אותך יותר מאשר אני שונא נישואין.‬
‫מה?‬
‫אז כן, באתי הנה הערב כי...‬
‫כי אני רוצה להיות איתך.‬
‫רק תגידי שגם את רוצה את זה.‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫לא הייתי צריך לדבר.‬
- ‫- חורחה. - לא.‬
‫אני לא רוצה לשמוע את זה, לילי.‬
‫באתי לקחת את המעיל של אניטה.‬
- ‫- תן לי להסביר. - לא.‬
‫את תספרי לניק או שאני אספר.‬
‫מוזר שחורחה והנרי לא רצו ללכת איתנו.‬
‫הם כל כך התלהבו מקטע הזוג-רביעייה.‬
‫כן.‬
‫את שקטה.‬
‫אני יודע שערב המשחקים חשוב. אני מצטער אם הורדתי את התוצאה.‬
‫אשתתף בקורס אלתור, אצפה בסרטי נורה אפרון.‬
‫אני צריכה לספר לך משהו.‬
‫בסדר.‬
‫סנטיאגו נישק אותי.‬
‫מה?‬
‫מתי?‬
‫לפני עשר דקות.‬
‫את מדברת ברצינות עכשיו?‬
‫אני מצטערת כל כך. לא היה לי מושג שהוא יהיה שם הלילה.‬
‫לא התכוונתי שזה יקרה. זה פשוט קרה ו...‬
‫איך זה פשוט קרה?‬
‫כשהוא עמד ללכת, הוא הודה שהוא עדיין אוהב אותי.‬
‫את יודעת מה? לעזאזל איתו!‬
‫הוא לא התכוון להפריד בינינו!‬
‫באמת? נשמע שהוא נישק את החברה שלי!‬
‫כן! אבל...‬
‫נישקתי אותו בחזרה.‬
‫לעזאזל!‬
- ‫- לילי. - תראה, אני לא גאה בזה.‬
‫אבל הלכתי לאיבוד באותו הרגע.‬
‫זאת הייתה טעות ענקית,‬
‫אני מצטערת כל כך והייתי חייבת לומר לך.‬
‫אני לא יודע איך להגיב לזה עכשיו.‬
‫ניק?‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫תמשיכי להתקדם ו...‬
‫אני הולך לטייל.‬
‫לבד.‬
‫לא! מישהו סיים את רוטב המולה של הדודה אניטה?‬
‫לא.‬
‫בטעות הכנסתי אותו לשקית אשפה כפולה‬
‫וזרקתי לפח האשפה של השכן.‬
‫לא יצליחו לגלות‬
‫שזה שייך לנו.‬
‫אני אוהב אותך כל כך.‬
‫למעשה...‬
‫זוכרת כשדיברנו עם חורחיטו קודם על נדרים?‬
‫יש לי משהו בשבילך.‬
‫באמת?‬
‫ביאטריס דלגדו,‬
‫בפעם הראשונה שראיתי אותך מחייכת...‬
‫נשימתי נעתקה.‬
‫וזה כך בכל יום מאז.‬
‫גם בכל לילה,‬
‫אבל זה בגלל שהמרפק שלך כל הזמן נתקע בעצם החזה שלי.‬
‫חורחה.‬
‫ואני נודר...‬
‫לזכור איך את שותה את הקפה שלך.‬
‫עם טיפת חלב סויה.‬
‫להגן עלייך מכל העכבישים שיעזו להיכנס לביתנו.‬
‫לא להתייחס אלייך כאל מובן מאליו שוב.‬
‫לאהוב ולהוקיר אותך היום,‬
‫מחר,‬
‫לעד.‬
‫חורחה.‬
‫אני יודע, נכון?‬
‫בסדר.‬
‫אני...‬
‫לא התכוננתי מראש.‬
‫תן לי לנסות.‬
‫בסדר.‬
‫חורחה דיאז.‬
‫בפעם הראשונה שאמרת...‬
‫"אני אוהב אותך",‬
‫זה גרם לי לחולשה בברכיים.‬
‫וזה עדיין‬
‫קורה לי עד עכשיו.‬
‫אני לא מאמינה כמה בת מזל אני‬
‫שאני מתעוררת לצד החתיך הזה‬
‫בכל בוקר.‬
‫עם הבל הפה של הבוקר.‬
- ‫- מגרד הלשון עוזר. - נכון.‬
‫אני נודרת...‬
‫להגן עליך תמיד מפני הונאת הפירמידה האחרונה של הדוד קיקה.‬
‫וגם...‬
‫לשמור לך תמיד את חתיכת הפלאן האחרונה.‬
‫ולאהוב...‬
‫ולהוקיר אותך...‬
‫היום...‬
‫מחר...‬
‫לעד.‬
‫למה אתה מחכה? תנשק את הכלה או מה?‬
‫חג הודיה שמח, חתיך.‬
‫יום תרנגול הודו שמח, אהובתי.‬
‫היי.‬
- ‫- אני מצטערת. בדיוק עמדתי לעזוב. - לא. לא.‬
‫אני מוכן לדבר.‬
‫בסדר.‬
‫לא אשקר.‬
‫זה באמת כואב...‬
‫לדעת‬
‫שבהחלט יש לך רגשות כלפי סנטיאגו.‬
- ‫- לא חשבתי שיש לי. - זה העניין.‬
‫אני מבין עד כמה העניין הזה מורכב.‬
‫ההיסטוריה שיש לשניכם‬
‫יחד, אני לא אוהב את זה.‬
‫אבל אני מבין.‬
‫אתה מגלה הבנה בלתי רגילה.‬
‫עכשיו אני צריך את האמת.‬
‫לכן אני צריך‬
‫שתהיי‬
‫כנה לגמרי.‬
‫לא רק איתי,‬
‫אלא גם עם עצמך.‬
‫עם מי את רוצה להיות, לילי?‬
‫אני רוצה להיות איתך.‬
‫למה?‬
‫כי אתה החבר הכי טוב שלי.‬
‫כי אתה גורם לי להרגיש...‬
‫כמו האדם שתמיד רציתי להיות.‬
‫אולי איננו מוכנים‬
‫לגור ביחד.‬
‫אני מרגישה כמו בבית איתך.‬
‫זאת התחלה טובה. תמשיכי לדבר.‬
‫אני מכירה אותך כל חיי.‬
‫תמיד תמכת בי ללא היסוס.‬
‫אנחנו רוצים דברים זהים,‬
‫ויותר מזה...‬
‫אתה לא גורם לי להרגיש רע על כך שאני רוצה אותם.‬
‫אני רוצה אותך, ניק.‬
‫גם אם לא תהיי הידידה של סנטיאגו?‬
‫כי זה מה שאני אצטרך עכשיו.‬
‫כן.‬
‫בסדר. בסדר, כן.‬
‫חכה. באמת?‬
‫זהו זה?‬
‫כן.‬
‫אנחנו בסדר?‬
‫ככל שזה נוגע לי, העתיד שלנו יכול להתחיל עכשיו.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫את רוצה לצפות ב"טופ שף"?‬
‫בטח.‬
‫אלך להביא מים.‬
‫זה מובן.‬
‫אארגן את זה.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫אהיה בחדר השינה.‬
‫נו?‬
- ‫- אמרתי לו. - ומה קרה?‬
‫הייתה לנו שיחה טובה.‬
‫תגדירי "שיחה טובה".‬
‫הוא היה מבין מאוד, הוא קיבל את התנצלותי ו...‬
‫והתחלנו דף חדש.‬
‫אולי הוא סלח לך, אבל אני לא.‬
‫סליחה?‬
‫ידעתי שזה מה שיקרה.‬
‫הרשיתי לעצמי להתלהב.‬
‫אבל עמוק בפנים ידעתי שתדפקי את ניק.‬
- ‫- לא שמעת אותי? אנחנו עדיין ביחד. - נכון.‬
‫בינתיים.‬
‫כי את עושה בקרת נזקים. את עושה בלגן.‬
‫אבל כרגע פתרתי את זה.‬
‫תעשי לי טובה.‬
‫את עדיין מאוהבת בסנטי. את משתמשת בניק כתחליף‬
‫עד שתפתרי את זה.‬
‫זה לא הוגן.‬
- ‫- אתה לא מכיר את הסיפור. - תחסכי זאת ממני.‬
‫אני מצטערת אם החבר האמיתי הראשון שלי לא הפך לארוס שלי.‬
‫אני מצטערת שהתקשיתי למצוא קריירה כי אבא לא נתן לי את המפתחות‬
‫לעסק המשפחתי.‬
‫הכול נופל לחיקך.‬
‫אין לך מושג כמה שהכול קל בשבילך, חורחיטו.‬
‫בוודאי נעים מאוד לשפוט מעמדת העליונות שלך.‬
‫אז הבחורה הסטרייטית והיפה תספר לי שחיי קלים.‬
‫זה ממש אירוני.‬
‫את ממש קלישאה, לילי.‬
‫הנרי היה החבר האמיתי הראשון שלי‬
‫כי כל גבר אחר שהתעניינתי בו‬
‫היה הומופוב, בארון או שניהם ביחד.‬
‫אז אני עבדתי פי שניים יותר קשה כדי שהיחסים יצליחו,‬
‫כי תנחשי מה? יחסים הם עבודה.‬
‫אבל את לא יודעת כלום על זה.‬
‫את כל כך שקועה בסיפור האגדה שלך ובפנטזיה שלך‬
‫שאת מסרבת להתבגר ותנחשי מה, ליל?‬
‫זה כבר לא חמוד.‬
‫את כבר לא חמודה.‬
‫אומר הילד היקר שלא יכול לטעות.‬
‫כל חיי הייתי המבוגרת שדאגה לך.‬
‫אשמח לקבל כבוד בתור האחות שישבה איתך בחדר האמבטיה‬
‫ואספה את השברים איתך כשהיו לך בעיות עם בנים.‬
‫טוב לדעת איזה מין אדם הוא אחי,‬
‫עכשיו כשאני זו שבצרות.‬
‫זה לא סתם בחור, לילי. ניק הוא החבר הכי טוב שלי.‬
‫את לא מבינה כמה שזה שונה?‬
‫אני חושב שלא הבנת עד הסוף‬
‫כמה שהסיפור הזה רציני.‬
‫אם תפשלי, זה לא יפגע בך, אלא גם בי.‬
‫כשתדפקי את זה, וזה בלתי נמנע,‬
‫כולנו נצטרך לנקות את הבלגן שתשאירי לעד!‬
‫אולי ניק סומך עלייך, ברכותיי,‬
‫אבל אני לא.‬
‫לך להזדיין!‬
‫לכי להזדיין!‬
‫תרגום כתוביות: בתיה מולכו‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬