Hva i...
Jeg vil gi kjæresten min
et siste kyss før han blir mannen min.
Greit.
Der er min vakre cyborg-forlovede!
Dette skjer ikke, Henry. Hva gjør du her?
Vi sa vi skulle tilbringe vår siste ugifte natt alene.
Jeg kom for et kyss. Så drar jeg hjem.
Nei! Vent.
Du er her nå. Ikke vær slem.
Det er så surrealistisk. Vi fantaserte om denne dagen
så lenge, og endelig er den her! I dag er dagen.
Hver dag vil vi våkne opp etter denne dagen og huske
at dette var denne dagen. I dag!
Er du høy?
Litt.
Vil du gjøre det en siste gang i synd?
Ganske sikker på at de
som mener det er synd mener hver gang er synd, så.
Ja, definitivt.
Unnskyld. Jeg var tørst.
Det har visst blitt en vane.
Seriøst? Kan dere finne ut av det?
Jeg prøver, men han er helt...
Hva da?
Det er din spesielle dag. Jeg skal
- legge følelsene mine til side. - Gi applaus.
- Se så umoden han... - Nei. Jeg skal gifte meg i dag.
Jeg holder meg utenfor. Jeg trenger tjuefire timer eller mer med fred.
- Det er det jeg sier. Jeg... - Det handler ikke om deg!
Det kan være vanskelig for deg å forstå. Kanskje bare ikke snakk i dag.
La det være bryllupsgaven min.
Jeg har alt kjøpt Breville Barista Express, fra gavelisten,
den dyreste tingen!
- Du ødelegger overraskelsen! - Slutt.
Vet du hva? Jeg gir henne vannet.
- Han vil nok spytte i det. - Sannsynligvis.
Kan ikke tro at det har pågått i to uker.
Vi har aldri kranglet slik. Vet ikke hva jeg skal gjøre.
Nick tilga meg, Jorgito greier det ikke.
Når vi kommer tilbake fra bryllupsreisen, skal jeg sørge for forsoning.
- Ok? - Takk.
Ja. Det går bra.
Her.
Ha det!
Med kjærlighet
#HENRYJORGEGIFTERSEG
10. DESEMBER
- Hva gjør du her? - Ikke tid til å diskutere.
- Vi er to minutter forsinket. - Du er to minutter forsinket.
- Beklager, sjef. - Hva skjer?
- Vi er bryllupskoordinatorer. - Assistenter.
Jeg har ansvaret.
Sols mor og jeg gjorde dette da Beatriz giftet seg med Jorge.
Vi støtter hverandre på store dager.
I dag går stafettpinnen til Sol.
Neste generasjon. Selv om vi er på samme alder.
Er du ikke ført...
- Akkurat. - La være!
Vi må sørge for at gutten vår får drømmebryllupet sitt
og alt skjer i tide.
- Familien din er så spesiell... - Ja.
Litt mindre av dette, mer av hva jeg kan gjøre?
Greit. Først punkt: los abuelos.
Vi må forberede oss på abuelita og forbannelsen.
Beklager... Forbannelsen?
Hun sier at en forbannelse rammer alle familiebryllup.
Kan ikke motbevise det.
Noen er bare mer følsomme for åndeverdenen.
Har vi en løsning?
Hun vil spraye vievann overalt.
En ekte løsning, Chuey.
Ja. Jeg har snakket med Beatriz.
Hun skal fotfølge henne hele morgenen,
gi henne til Lisette.
Vi får bare en duggfrisk vievannsglød.
Flott. Miles, du tar deg av abuelo.
- Ok. Elsker å tilbringe tid med Luis. - Perfekt.
Her.
- Hva er det til? - I fall forbannelsen er ekte.
For det er den.
Nei!
Kom inn.
- God morgen, søta. - En kjekk mann med kaffe!
- Finnes det noe bedre? - Jeg tok med scones.
Favoritten min! Takk, baby.
Har du sett Jorge i dag?
Ikke ennå.
- Vil du snakke om det? - Helst ikke.
Jeg er stresset. Jeg trenger en distraksjon.
Jeg kan være distraksjonen.
Noen ganger er det bedre å gi enn å få.
Det vekker deg!
Todo bien? Skal jeg dampe kjolen din igjen?
Tenk at veslegutten vår skal gifte seg.
Føles som om det var i går vi leverte ham på førskolen.
Han var så kjekk i den lille blazeren!
Husker du han ba om å få bruke mansjettknappene mine?
De var for store, så han måtte bruke øredobbene mine!
Vi var bekymret fordi han ikke ville gå på skolen,
men da vi kom dit, bare gikk han og så seg aldri tilbake.
Noen ting forandrer seg aldri.
Vi vil aldri slutte å bekymre oss for dem.
Føles det ikke som...
...at Jorgito gifter seg betyr at vi får sparken som foreldre?
Godt jobbet, mamma og pappa. Dere er ferdige.
Men jeg vil ikke bli ferdig.
Jeg kjenner tårene komme.
Jeg kommer til å stortute i vielsen. Jeg vet det.
Vil ikke være den moren.
- Moren min var den moren. - Ok.
Greit. Det første først.
- Det blir ingen gråting i dag. - Ok.
For det andre kan de aldri sparke oss fra å være foreldre.
De vil alltid trenge oss. Greit?
Greit?
Vil du ha en klem?
Jeg vet det.
Que paso?
Ro ned, GQ!
Skal du på catwalken?
Hva? Kan jeg ikke se bra ut til frokost med sønnen min?
Nei. Ikke så bra. Ny guayabera. Ny hatt.
Er det min parfyme?
Man vet aldri hvem man støter på.
Meg. Jeg er den eneste du støter på.
Eller er jeg det?
Det smilet gjør meg både glad og redd.
Hvis det er en fordel ved å eldes, så er det at når en mann blir eldre,
har han tid til sine lidenskaper.
Verden vet at din papi er veldig lett på føttene.
Verden kan ikke slutte å snakke om det.
Så jeg begynte å ta dansetimer. Gi dem det de vil ha.
De vil se denne sølvreven på gulvet!
Dansetimer! Det forklarer klærne.
Jeg har gått noen ganger. Det er flott.
Det er bra for hjertet. Og det er mange vakre damer der.
Jeg tenkte du kunne bli med i dag.
Jeg kan presentere deg for en av dem.
- Prøver du å spleise meg? - Nei. Denne er min.
Hva? Papi, det er så flott!
Kommer deg ut, følger dine egne råd.
Jeg vet hva jeg snakker om. Kommer du?
Ikke si mer. Jeg kommer senere.
Kanskje jeg sparer en tango til deg.
En bachata, så kommer jeg!
Dios, por favor, gi oss styrke til å komme helskinnet gjennom dagen,
la paret få en vakker dag, og ikke la noen dø.
Gjør familien sterk. Jeg ser best ut på bryllupsbildene.
Er det en sexy mann i bandet og jeg får meg noe, er det ok.
Vi snakkes etterpå. Amen.
- Amen. - Amen.
Greit. Ro dere ned. Det går sikkert bra der inne.
Hans første Diaz-bryllup?
Åpenbart.
- Se. - Vær så god.
- Ok. - Ok.
Dette er en katastrofe!
Skal vi gå ut igjen?
Du er inne nå. Det er ingen vei ut.
Skal noen hjelpe meg, eller snakker vi?
Ja. Vi hjelper til.
Uten den er bryllupet ødelagt!
- Skal du bare stå der? - Ok, folkens, vi roer oss.
Den er svart!
Oye gente! Stor dag, mye som skjer.
Jeg har forberedt Sol på denne dagen siden hen ble født. Du fikser dette.
Takk, tía.
Alle må slutte med det de driver med, og høre etter.
- Jorge, gå opp og slapp av. - Flott.
Gjerne, Sol, men jeg finner ikke den svarte boksen. Uten den
- kan jeg ikke... - Fikser det! Slapp av.
Jøsses. Greit.
- Var det for mye? - Nei. Jeg elsker det!
Bra. Fordi jeg er beruset av makt!
I dag blir den beste dagen i livet ditt!
Og plutselig kom en bølge av ro over meg. Fortsett.
Hva er statusen til bordpynten?
Hvor er gaveposene med mandler?
Hvem har knappehullsblomstene? Jeg trenger svar, folkens!
Det er som å se en fugleunge fly! Men seriøst, folkens, kom igjen!
Vi kjenner musklene våkne igjen, mens vi legger merke til omgivelsene
og sakte vender tilbake til nåtiden.
Jeg er så mye mer avslappet, Henry. Takk.
Det leget noen barndomssår.
Jeg lever for å tjene.
Pappa, vil du ha grønnkål i juicen?
- Ja takk. - Skal bli!
Dere er gjestene. Jeg henter mattene
når jeg er ferdig med juicene.
Du er best! Hvilken brudgom lager rolig juice
- om morgenen på den store dagen? - Du har rett. Dagen er kjempestor!
Ja. Det blir det aldri
mer oppmerksomhet på deg enn når du går ned midtgangen.
Jeg ville vært på toalettet.
Ekkelt! Men ja, det ville han vært!
Chuey, hva gjør du?
Du skulle sette bordpynten i bilen.
Jorge har hetta over en eske han ikke finner.
La oss tenke gjennom det.
Hvor ville Jorge gjemt noe?
Da han var yngre,
gjemte han gress under badevasken
i en boks merket "voks".
Gå til leiligheten, se om han gjør det ennå.
Ikke spør hvordan jeg vet det. Jeg stjal det ikke.
- Jeg stjal det. - Órale! Ja, det gjorde du.
Nick, se om den er der,
ikke la Henry se den. Neste gang jeg ser deg, er i bryllupet.
- Gå! - Mottatt. Jeg føler meg som en FBI-agent.
Du er så god til dette! Du burde ha det som levebrød.
Eller, du vet, være lege og behandle kreftpasienter.
- Nick! - Skjønner, dr. etterforsker!
Mujer, dette er ikke en taquito. Kan jeg ikke engang få pan dulce?
Nei. Forbannelsen lurer.
Abuelo, hun har rett.
Husker du Rogelios bryllup? Tok én bit av huevos rancheros.
Han ble så dårlig at han kastet opp på en blomsterpike.
- Oye, jeg var den blomsterpiken. - Pokker ta, tía!
Han hadde bare urolig mage.
Det var forbannelsen, og jeg vet det.
Abuela, det går bra.
Sol, vi må være på vakt.
Noe vil galt. Det har det alltid gjort.
Dette er mer spennende enn hvite brylluper, der folk drikker mye
og ikke snakker sammen. Og alle har triste affærer.
Er det bare familien min?
Uansett, hvordan startet denne forbannelsen?
Mami mener den startet
da hennes bisabuela giftet seg for penger, ikke kjærlighet.
Hun hadde et komfortabelt, men trist liv.
Noe har gått galt i hvert bryllup siden da.
- Det er feil stemningen. - Hun giftet seg av kjærlighet.
Til penger.
Jeg tar henne. Mami, la oss velsigne huset med vievann.
- Jeg velsigner det overalt. - Ok.
Takk.
Jeg synes det smaker godt.
Luis, kamerat! Er du klar for sjakk?
- Ja. - Greit.
- Hvordan kan jeg hjelpe? - Se til Jorge.
Tror ikke jeg bør. Han er sint.
- Fortsatt? - Ja. Han ba meg unngå ham i dag.
Det føles som å unngå drama forårsaker mer drama.
Vi kan ikke opprøre brudgommen. Hvis du vil hjelpe,
- gjør klar sjampanje til limousinen. - Ok.
Hvis du skal på butikken, tar du med en KitKat til meg?
- Ok. - Og en Red Dog.
Jeg tar også en Red Dog.
- Og en Almond Joy. - Almond Joy?
- Jeg elsker kokosen. - To Almond Joy.
Vet du hva? Jeg har... Ha det.
Jøsses! Dette er som om Headspace-appen er et virkelig sted.
Hei, Nick!
Ikke i dag. Hva gjør dere her?
Fikk Jorge kalde føtter?
Eller, føttene hans er alltid kalde, på grunn av lav kroppstemperatur.
Dere er perfekte for hverandre. Alt er bra.
Jeg trenger noe til Jorge. Kan jeg bruke badet?
- Vær så god. - Flott!
VOKSSETT
Gladys, ditt sexy geni!
Fant du det du trenger?
- Ja. Alt bra. - Bra.
Er alt i orden?
Om alt er i orden? Det er utrolig!
Jeg kunne ikke vært lykkeligere. Jeg er så spent og så rolig. På samme tid.
Du klør deg sånn i nakken, og det ser rødt ut.
Det er sikkert ikke noe. Men det klør litt.
- Vil du ta en titt? - Ja.
Oi da...
Er det utslett?
Det kommer an på. Har du vært i en brann i det siste?
Nei.
- Definitivt utslett. - Hva?
Hvorfor? Nei! Jeg får angstutslett, men bare når jeg er stresset,
og jeg er definitivt ikke stresset. Jeg har det bra. Alt under kontroll.
Nei!
- Hyggelig å se deg også. - Ikke i dag! Hva vil du, univers?
- Jeg fant jo fred. - Ja. Du virker veldig fredelig.
Santi, det er en tøff dag. Broren min gifter seg om tre timer.
Det siste jeg trenger er å se deg.
Akkurat. La oss late som vi ikke så hverandre, ikke sant?
Nei! Dette er åpenbart ment å skje. La oss få det overstått.
- Kan jeg hjelpe deg med å finne... - Ikke nå!
Unnskyld!
Ting var usagt. Så jeg skal si ting,
og vi får det overstått.
- Ja da. - Sist gang jeg så deg, kysset vi.
- Broren min så det, livet gikk i knas. - Ja, jeg var der.
Det var en tabbe. Jeg er sammen med en jeg er glad i.
Jeg er lykkelig. Nå kan vi ikke være venner.
Vi må ta konsekvensene, sånn er det bare!
- Fikk jeg med alt? - Ja.
Bra.
Det er godt å se deg.
Glad du er lykkelig.
Greit. Ditt trekk.
Y... Este? Para qué sirve?
Tester meg! Det liker jeg.
- Esa pieza... Va diagonal. - Gracias, Gabriel.
Jeg er Miles, Luis.
Selvfølgelig.
Jeg vet at det skremmer deg, men du har meg.
Og Sol. Og Marta.
Du har oss alle.
Vi er så glad i deg.
Jeg husker ikke alltid hvem du er,
men jeg husker alltid at jeg liker deg.
- Det er bra nok for meg. - Og forresten...
Sjakk matt!
Jeg skjønner ikke. Jeg har ingen grunn til å være engstelig.
Dette er bokstavelig talt den beste dagen i mitt liv.
Nei. Ikke klø. Det er greit, det er en stor dag.
Det handler ikke bare om å starte livet med Jorge.
Men om forventninger fra venner og familie. Det er mye press.
Jeg passer visst alltid på at alle andre har det bra, vet du?
- Ja. - Jeg har det bra hvis de har det bra.
Men i dag har jeg brukt så mye tid på å tenke på alle andre
at det ikke falt meg inn at jeg kanskje ikke har det bra.
- Herregud, har jeg det ikke bra? - Du har det bra.
Det er en dag med mye følelser.
- Ja, det er det. Store følelser. - Det stemmer.
Vet du hva? I dag skal jeg være din "deg".
Jeg skal være Henry-en og sørge for at du har det bra, ok?
- Du er en god venn, Nick. - Kom igjen.
Ikke rart Jorge er så glad i deg, nå er jeg det også.
Jeg elsker deg også!
Ser du på utslettet mitt?
- Ja. Jeg henter kortison. - Gjør det.
Én flaske? Jeg ventet minst fire.
Hva skjer? Du har et minutt og 14 sekunder før vi setter oss i limousinen.
Ok. Jeg møtte på Santiago.
Ikke dette. Ikke i dag.
Vet det. Jeg prøver å lukke den døren,
men vi støter stadig på hverandre.
Beklager, Lily, men du må gå i eldstedatter-modus
og undertrykke disse følelsene, for alle andres skyld.
- Vi kan snakke om det i morgen. - Du har rett. Ja. Undertrykt.
- Ok. - Ok. Jeg er klar.
- Jeg vil ikke ha henne i limousinen. - Hva?
Jeg vil ikke ha Lily i limousinen.
Jo, det vil du. Dette var etter dine ønsker.
Ja, alle drikker sjampanje på vei til bryllupet ditt,
som du har drømt om siden du var 12.
- Drømmer knuses. - Seriøst?
- Jeg trenger et rolig rom. - Jeg har vært en engel.
Kjøpte favorittsjampanjen din, og jeg har klærne dine!
Veldig snilt av deg. Takk. Sol og jeg skal nyte det på vei til bryllupet mitt.
- Vi ses der. - Jorge!
Vi har alltid snakket om denne dagen.
Vil du la en liten krangel komme i veien?
- En liten krangel. På'n igjen. - Liten krangel. Kom over det.
Det holder! Inn i limousinen nå!
- Jeg kaster den snart. - Du er ikke invitert.
- Seriøst? Er jeg ikke invitert? - Hold munn!
TÍA BEATRIZ SOS: VI HAR EN SITUASJON!
SENDT
Flytt deg!
Jeg vet ikke hva som skjer med dere to,
men slutt nå.
Ja, dere er voksne, men dere er barna våre.
Dette er en stor dag. Alle skal være fornøyde og glade i hverandre.
- Hun begynte. - Han vil ikke avslutte.
Herregud.
- Du er alltid sta! - På bryllupsdagen min! Festlig!
Du vil ikke høre.
- På bryllupsdagen min... - Det holder!
Unger, sofaen, nå!
Herregud!
Skal dere oppføre dere som barn, behandler vi dere som barn.
Nei! Jeg ga den til Goodwill.
Overraskelse! Jeg kjøpte den tilbake.
Ja. Det er "kom overens"-genseren, og dere tar den på nå!
- Vær så snill, la være. - Mama, por favor.
Nei! Vi mener det!
- Håret mitt! Nei, håret mitt! - Håret mitt! Nei, håret mitt!
Se på håret mitt.
Dere vet hva dere skal gjøre. Opp med armene!
Faen. Bare løft armen.
- Hei. - Går det bra?
- Ja. - Klar til å sette i gang?
Om du begynner å twerke, drar jeg.
Jeg tror jeg er veldig stilig når jeg twerker.
Hvor er hun?
Ta det rolig. Du ødelegger stilen min.
Du snakker!
- Hola, guapo! - Hola, preciosa!
Jøss!
Herregud. Du må være Santi. Så fint å endelig møte deg.
Enda finere å møte deg.
Jeg er glad han har noen å danse med igjen.
Han er god, også.
Men her får vi ikke danse sammen.
- Vent. Hva mener du? - Har du ikke sagt det? Ok.
Finn plassene deres. Timen begynner snart.
- Forelsket i læreren? - Sí, señor.
Dette er latterlig.
KOM OVERENS
Latterlige krangler har latterlig slutt.
Vi er utenfor. Prøver dere å ta av genseren,
- blir frisyrene ødelagt. - Å ja.
Fornøyd nå?
Dette skal være den beste dagen
i mitt liv, og her er jeg, fanget i denne jævla stygge genseren
med landsdelens mest håpløse bitch.
Å, gråter vi nå?
Beklager. Hva vil du jeg skal gjøre? Hva trenger du fra meg?
Jeg orker ikke at du er sint mer.
Jeg orker ikke at du lyver hver gang vi snakker om det.
Jeg lyver ikke.
Jeg elsker Nick.
- Virkelig? - Ja.
Jeg ser en fremtid med ham,
og jeg rotet det til på thanksgiving.
Santiago sa at han elsker meg mer enn han hater ekteskap.
Jeg ble dratt med av den følelsen. Men jeg fant veien ut.
Og jeg gjorde det klart. Jeg vil ha Nick.
Var det det jeg gikk inn til?
Faen.
- Det er mye. - Ja.
Fordi den ene personen jeg ville snakke med,
som alltid har stilt opp, ikke ville snakke med meg.
Faktisk var han veldig slem i flere uker.
Nå får jeg dårlig samvittighet.
Jeg vil ikke du skal ha det.
Bare at du skal forstå hvor vanskelig det var.
Jeg vil ikke være verdens mest håpløse bitch.
Jeg sa ikke "verdens", bare landsdelens.
Én ting er sikkert.
Uten deg er jeg et vrak.
Og jeg vil ikke være det mer.
Unnskyld at jeg var så hard mot deg,
jeg var bare redd for du skulle løpe tilbake til Santiago, og da
ville ikke bare du miste Nick, men jeg også,
for jeg ville alltid valgt deg, Lily.
- Virkelig? - Selvfølgelig.
Ok. Jeg sier dette bare én gang.
Jeg har sett en enorm utvikling i deg.
Ikke bare sparer du til eget hjem,
starte eget firma, og tar tak i feilene dine,
men jeg har aldri sett Nick så lykkelig.
Så det ser ut som noen endelig har tatt seg sammen.
- Jorgito! - Lil, du er alltid min nummer én,
selv når jeg ikke kan fordra deg.
- Det er bare... det er så... - Ja, det er...
Vent. Sånn. Der... Sånn ja.
- Glade i hverandre igjen. Slipp oss ut! - Kan jeg få gifte meg nå?
Det gikk! De trenger oss fortsatt.
Hvis ett hår er malplassert, gjør jeg opprør.
- Ok. - Jeg mener det, pappa.
- Jeg må gå først. - Ja.
Pappa, løft den opp og rundt.
- Lily, pass på øredobben. - Ok.
- Ja. - Herregud!
- Akkurat i tide! - Ni minutter til å fikse sminken.
- Ok, flott. - Gå!
Kom.
Greit.
- Du ser bra ut. Du er ferdig. - Ok.
Nick. Hei. Fant du den?
Hadde folk i England på 1600-tallet gifteringer på tommelen?
- Ja. Jeg fant den. - Kan jeg få den?
- Ja. - Takk.
- Var den der jeg sa? - Ja.
Jeg er så god.
Greit.
Greit. Jeg er klar.
Bra. For nå satte rusen inn.
Ok, alle sammen, la oss få festen i gang.
Jeg elsker hvordan dette føles.
Skremmer det deg ikke?
Med deg?
Absolutt ikke.
Takk!
Pappa? Behersk deg, ok?
Du klarer det.
Greit.
Velkommen.
I dag er vi her for å feire bryllupet
til Henry Cruz og Jorge Diaz.
Jeg kan ikke tenke meg noen som fortjener min nevø Jorges kjærlighet mer enn Henry,
som gjorde umiddelbart inntrykk med sin vennlighet, sjarm og biceps.
Jeg kan ikke tenke meg noen som fortjener Henrys kjærlighet mer enn Jorge,
Som, som meg, bringer latter, glede og tidløs klasse overalt hvor han går.
Vi er så glad i deg, Jorgito. Jeg vet jeg har alle med meg når jeg sier at
vi er så glade for å feire kjærligheten deres.
Og nå løftene. Henry?
Ok.
Jorge, fordi jeg kjenner deg, skal jeg ikke synge eller trylle.
Jeg skal bare si det jeg vet du trenger mest å høre.
Dressen din er utrolig,
- du har den beste huden av alle her. - Takk. Vet det.
Å møte deg er det største som har hendt meg.
Mennesker har vært på jorden i tre hundre tusen år, så...
Så heldig jeg er som fikk være her på samme tid som.
Nå får jeg dele livet med deg.
Min beste venn.
For hundre år siden måtte vi ha giftet oss med kvinner
og stirrer på hverandre på avstand.
For hundre år siden ville du være i Mexico,
og jeg ville vært på Filippinene.
Uansett hva du mener om skjebnen, det at vi er her
i dette øyeblikket føles skjebnebestemt.
Min kjære Jorge,
jeg vil aldri ta deg for gitt.
Jeg lover å vise deg hver dag hvor mye jeg elsker deg.
Jeg lover at skulderen min alltid vil være din å gråte på.
Øret mitt vil alltid være her for å lytte, og hånden min vil alltid være din å holde.
Pappa, seriøst?
Jeg elsker deg, Jorge Diaz.
Jorge?
Å ja.
Først av alt: A+, babe. Godt jobbet. Elsket det. Veldig bra.
Henry, fordi jeg kjenner deg så godt, vet jeg nøyaktig hva du trenger nå.
Så...
Unnskyld. Jeg bare... Jeg finner ikke løftene mine.
Nick, har du en kopi av løftene mine?
Nei. Det er et nei. Ok.
Så fælt. Jeg finner ikke løftene mine i bryllupet mitt.
Hvis det noen gang trengtes magi,
er det nå, men vet du hva?
Kanskje er det tid for magi nå.
Henry, kan du sjekke jakkelommen din?
Nei!
Hvordan...
- Jeg trenger dem. Takk. - Jøss! Hva?
Jeg må tilstå noe.
Jeg trodde aldri jeg skulle finne noen jeg ville gifte meg med, så
tenk så overrasket jeg ble da denne oppriktige
kjekke og søte mannen kom inn i livet mitt og åpnet mitt blaserte hjerte.
Ingen ble mer overrasket enn meg da du kom inn i livet mitt, Henry.
Denne snille sjelen som elsker og verner meg og lar meg være meg selv,
med all sarkasmen og det hele,
se på materialet.
Og se på dette bryllupet. Ikke alle får dette, så takk.
Henry, jeg lover at livet vårt aldri vil bli kjedelig.
Jeg lover at jeg alltid skal heie på deg.
Og jeg lover at jeg skal prøve hver eneste dag å få deg til å smile.
Du har overgått alt jeg kunne drømt om.
Og du har gjort meg til et bedre menneske.
Hadde du sagt jeg skulle trylle i bryllupet mitt, ville jeg ikke trodd det.
Dette er galskap. Skjønner du?
Kjærlighet får deg til å gjøre utrolige ting. Den setter hjertet i brann.
Hva?
- Utrolig! - Jeg hjalp ikke til!
Jeg elsker deg, Henry Cruz.
Jeg elsker deg.
Ved den makt jeg har fått av et sted på Internett,
- som óg bekreftet at jeg er en heks... - Akkurat.
...erklærer dere for rette ektefolk.
Gutter, klinetid.
Familie og venner, jeg presenterer for aller første gang:
Mr. og Mr. Cruz-Diaz.
Jeg har hørt så mye bra om deg, Santi.
- Ja? - Men denne kjekke mannen har vært
- litt ordknapp om kjærlighetslivet ditt. - Ja.
- Er det for tidlig å snoke? - Nei. Det er bare ikke mye å snakke om.
- Prøver å finne ut av noen ting. - Ay, Dios mio. Nei. Nå skal du høre.
Det er en ung dame, Lily. De har vært til og fra.
Jeg har aldri sett ham lykkeligere enn med henne.
- Hva gjør du? - La oss høre en kvinnes mening.
Hun ville gifte seg, han ville ikke.
Han skiftet mening, men for sent. Hun er sammen med en annen.
- Å nei! - Ja.
- Giftet hun seg med en annen? - Nei, de er bare kjærester.
Esperate! Ingen ring på fingeren? Nei, hun er singel.
Hva mener du? Sier du at du er singel?
Det stemmer! Faktisk er den kelneren der borte søt.
Jeg skal ikke se på kelneren.
Du vet at jeg er bare din.
- Har han fortalt deg hvordan vi møttes? - Nei.
- Kan jeg si det? - Vær så god.
På vei hjem fra jobb var jeg så nær ved å ikke dra innom Whole Foods.
- Forferdelig parkeringsplass. - Den verste!
Jeg skulle til salatbaren, men jeg tenkte: "Jeg trenger en appelsin."
- Hun elsker sitrus. - Jeg gikk til appelsinene...
Blodappelsiner. De dramatiske.
Og appelsinen faller fra hånden min og ruller bort,
og denne papi chulo tar den opp og ser på meg.
Og det var en fortrolighet, nesten som...
Som en gammel venn du ikke visste om.
Ja? Det var det. Føltes som skjebnen.
Tror du virkelig at ytre krefter trekker oss sammen?
Ok. Jeg ser hva som skjer her.
Har den store hjernen jeg ga deg.
Du overtenker og prøver å finne logikken i alt dette.
Mijo, ikke alt kan forklares, spesielt ikke i kjærligheten.
Tror jeg at det finnes krefter hjernen vår ikke kan forstå?
Ja.
Det gjør jeg.
Han er romantiker,
men han har rett.
Når livet banker deg på skulderen, bør du følge med.
- Glad jeg gjorde det. - Jeg også.
Regningen, takk.
Hvor er den sexy kelneren?
Alle single på dansegulvet. På tide med bukettkastet!
Klar?
Ja.
Klare? Da gjør vi det!
Én, to, tre!
Lil, går det bra?
- Jeg trenger is eller noe. - Rett i øyet.
Seriøst? Vår sang?
Flott. Nå får hun meg til å snakke til himmelen.
Greit. Jeg forstår. Jeg lytter.
Kom igjen! Seriøst?
Kom igjen. Går det bra?
Ja. Fint. Du?
- Ja. Det går fint. - Bra. Så hva faen?
Meg? Du vet vel at du traff meg?
Du vet vel at du rygget inn i meg?
Det er ikke bra, men det kan fikses. Selv om det er din feil,
kan fyren min på Burnside, Cy, fikse det.
Ja. Cy er fyren min. Kjenner du Cy?
Forklarer hvorfor den 53-Corsairen er i god stand.
Godt øye, Mustang!
Så jeg ser bedre når jeg kjører.
- I motsetning til enkelte. - Den bør vaskes.
- Vi bør utveksle nummer. - For forsikring eller kjøretimer?
Jeg begynner å få vondt i nakken. Jeg vil ha et sted å sende legeregningene.
Skjønner.
Gjør det fortsatt vondt?
Jeg ble truffet rett i hornhinnen.
Kusinen din kjøper førstehjelpsutstyr.
Det går fint. Universet tuller med meg i dag.
Hva? Jeg trodde du og Jorgito hadde skværet opp.
Ja da. Et annet problem.
Finnes ingen genser for dette.
Har du et problem? Jeg er her.
Mamma, hvorfor virker du så glad for det?
Unnskyld. Jeg er her. Hva skjer?
Det er tankene mine. Jeg elsker Nick og alt med ham føles så riktig,
men hver gang jeg prøver å nyte det, fører universet
Santiago og meg sammen igjen, og det er som om skjebnen tester meg.
Det er mye lettere å skylde på universet enn å stå for avgjørelsene sine.
Tror du ikke det er et tegn at den dagen broren min skal gifte seg,
møter jeg eksen?
Det er nå jeg får fortelle deg at tegn egentlig er noe tull.
Hva?
Det er fint når de er der, og føles som en bekreftelse,
du leker at du er i et eventyr, og det er gøy en stund.
Men vet du hva som er bedre enn magi?
Virkeligheten.
Jeg får pusse tennene mine ved siden av mannen jeg elsker hver dag,
og det er bedre enn noe eventyr, jeg lover.
- Hvordan visste du at papi var den rette? - Lett.
Bestemte meg for det.
Av alle mennene på denne jorden valgte jeg å elske din papi,
og han valgte å elske meg også.
Og vi har stått for det helt siden den gang.
Du leter etter en bekreftelse utenfra, men det er din egen jobb.
Å støte på Santiago betyr bare
at dere var på samme sted samtidig.
Du bestemmer.
Vær sjef og spør deg selv: "Hva vil jeg?"
Takk, mami. Er så glad i deg.
Glad i deg også!
Dette er alt de hadde. Jeg har salve og ispose,
og jeg tenkte denne øyelappen passet til kjolen din.
Beklager forsinkelsen.
- Jeg var i en liten kollisjon. - Gikk det bra?
Ja. Fyren jeg traff, var så sexy. Fikk nummeret hans.
Tilbake i byen i fem minutter og har allerede fått noens nummer?
Det er min prima!
- Kom. - Vi går.
- Hei! - Hei!
Så deg og Lily snakke. Det så intenst ut.
Herregud! De trenger oss mer enn noen gang!
Når de får barn, blir det bare rot!
Nygifte
Un momento! Det er en ting jeg må gjøre før dere drar.
Selvfølgelig. Doña Marta. Hva er det?
Sånn. Nå er dere trygge. Ha en flott bryllupsreise!
- Takk! - Ingen årsak.
Nå kan jeg endelig slappe av.
- Kan du hjelpe meg, Nick? - Så klart.
Var det alt du drømte om?
Enda bedre!
Jeg tar den.
- Er så glad i dere! - Glad i deg, Lil.
- Glad i deg. Ha det gøy! - Ok. Ha det!
- Ha det. - Ha det.
Ser du? Jeg sa jo at det ikke er noen forbannelse!
Det var ingen forbannelse fordi jeg holdt den i sjakk!
Ingen årsak, familia!
Skaff meg en drink!
Ha det!
Glad i dere! Ha det!
Gladys, hva gjør du?
Hva slags tía er jeg hvis jeg ikke stjeler blomstene?
De blir fort borte!
God natt, alle sammen.
- God natt, folkens. - God natt.
- Takk. - Ok. Vi ses.
Hei.
Går det bra?
Ja.
Er du klar?
Jeg er klar...
...for å lete etter hus med deg.
- Er du sikker? - Jeg har aldri vært mer sikker i mitt liv.
- Og vet du hva? - Hva da?
Nick,
- jeg tror... - Jeg er din beste venn?
Ja.
Og jeg vil gifte meg med deg.
- Jeg mente ikke akkurat nå. Men jeg... - Bra, for jeg har ingen ring.
- Du må møte foreldrene mine. - Ja. Det er bare...
Tekst: Tonje Bjørkheim Nilsen
Kreativ leder Mari Hegstad Rowland