ДЕВІД БОУЇ
Що за...
Генрі Прийшов востаннє поцілувати свого хлопця,
поки він не став моїм чоловіком.
Добре.
А ось і мій чарівний наречений-кіборг!
Нічого не буває просто так, Генрі. Що ти тут робиш?
Домовлялись же провести останню ніч поза шлюбом окремо.
Хотів поцілунок на ніч, але тоді піду.
Ні, ні, ні! Зажди.
Вже ж тут. Не будь жорстоким.
У голові не укладається. Ми уявляли собі цей день
стільки часу, і, нарешті, він настав! Це наш день.
Після нього ми будемо прокидатись щодня та згадувати
саме його. Сьогоднішній день!
Ти під кайфом?
Зовсім трішки.
Хочеш згрішити в останній раз?
Даю гарантію, люди,
які вважають так, сприймають кожен раз за гріх, тож…
Звичайно, хочу.
Вибачте. Я попити.
У тебе це вже за звичку.
Серйозно? Може, ви обговорите все нарешті?
Намагаюсь, та він поводиться, як повний…
Повний хто?
У вас особливий день. Я буду мудрішою,
- прибережу свої думки. - Як мило.
- Бачиш, який він незрілий… - Ні. Я сьогодні одружуюсь.
Я не витрачатиму енергію на цю драму. Мені потрібне перемир'я на добу чи більше.
- Ось про це я й кажу. Я... - Сьогодні не про тебе!
Мабуть, важко це усвідомити. Може, не розмовлятимемо сьогодні?
Такий весільний подарунок.
Я вже купила тобі кавомашину з твого списку бажань.
Найдорожче, що там було!
- Ти псуєш сюрприз! - Народ, досить.
Знаєш що? Я принесу їй води.
- Він точно плюне в склянку. - Не виключено.
Не віриться, що це триває вже два тижні.
Ми ніколи так не сварилися. Ніколи. Не знаю, що робити.
Нік вже пробачив мене, а Хорхіто ніяк не може.
Ліл, ми повернемось з медового місяця, і я обіцяю, що сприятиму примиренню.
- Домовились? - Дякую!
Так. У вас усе буде добре.
Ось.
Бувай!
З любов'ю
ГЕНРІ ТА ХОРХЕ #ГЕНРІХОРХЕМОЛОДЯТА
10 ГРУДНЯ
- Що ви тут робите? - На балачки немає часу.
- Ми спізнилися на дві хвилини. - Ви спізнилися.
- Вибачте, командире. - Що відбувається?
- Ми - весільні координатори. - Помічники.
Я за головну.
Ми з мамою Сол організовували весілля Беатріс і Хорхе.
Підтримуємо у важливі дні.
І сьогодні я передаю естафету Сол.
Молодому поколінню. Хоча ми - однолітки.
Хіба ви не...
- Точно. - Ні!
Хочемо, щоб у нашого хлопчика було весілля мрії,
і все йшло за графіком.
- Ваша сім'я така особлива... - Так, так.
Менше з цим. Більше: «Що я можу зробити?»
Отже. По-перше, бабусі та дідусі.
Треба готуватися до бабусі та прокляття.
Перепрошую... Прокляття?
Вона стверджує, що над весіллями в сім'ї висить прокляття.
Хіба вона не права?
Просто деякі люди чутливіші до духовного світу.
Можемо це якось вирішити?
Вона скрізь побризкає свяченою водою.
Справжнє рішення, Чуї.
Так. Розмовляла з Беатріс.
Вона буде її тінью аж до самого початку,
потім Лізетт.
А наша шкіра сяятиме від свяченої води.
Відмінно. Майлзе, ти пильнуєш дідуся.
- Добре. Люблю проводити з ним час. - Чудово.
Ось.
- Навіщо це? - Якщо прокляття реальне.
Бо воно реальне.
Ні!
Заходьте.
- Доброго ранку, богине! - Гарний чоловік із кавою!
- Чи може бути щось краще? - Я приніс булочки.
Мої улюблені! Дякую, милий!
Уже бачилась із Хорхе?
Ще ні.
- Хочеш поговорити? - Не дуже.
У мене стрес. Потрібно відволіктися.
Я можу тобі допомогти.
Іноді краще віддавати, ніж отримувати.
Це тебе збадьорить!
Все добре? Хочеш, щоб я ще раз випрасував твоє плаття?
Аж не віриться: наш хлопчик одружується.
А наче ще вчора ми возили його в дитячий садок.
Йому так пасував його маленький піджак!
Пам'ятаєш, він хотів прикрасити його моїми запонками?
А вони були завеликі, тож він брав мої сережки!
Ми хвилювалися, бо він не хотів іти до школи,
а тільки ми під'їхали, просто... пішов і навіть не оглядався.
Дещо ніколи не зміниться.
Ми ніколи не припинимо за них хвилюватись.
Тобі не здається...
Що, якщо після весілля ми станемо не потрібні Хорхе?
Гарна робота, мамусю та татусю. Ви вільні.
Але я не хочу бути вільною.
Зараз заплачу.
Я буду ревіти на тій церемонії. Це точно.
Не хочу бути такою.
- Моя мама була такою. - Добре.
Отже, спочатку найголовніше.
- Сьогодні ніхто плакати не буде. - Добре.
А ще вони ніколи не позбудуться нас. У нас безстроковий контракт.
Ми завжди будемо їм потрібні. Ясно?
Так?
Хочеш обійнятися?
Я знаю, знаю.
Як життя?
Легше, плейбою!
Ти на подіум зібрався, чи що?
А що? Я не можу гарно вдягтися на сніданок із сином?
Але ж не так. Нова сорочка. Новий капелюх.
Ти взяв мій одеколон?
Ніколи не вгадаєш, на кого наштовхнешся.
На мене. Я єдиний, на кого ти наштовхнешся.
Або ж ні.
Так. Ця посмішка зацікавлює та лякає водночас.
Малюче, якщо й є щось хороше в старості, це те, що у чоловіка з віком
з'являється час на пристрасть.
Усі знають, який легкий на підйом твій татусь.
Не припиняють пліткувати про це.
Тому я записався на уроки танців. Даю їм те, чого вони хочуть.
Вони хочуть бачити, як цей старий ловелас гуляє.
Уроки танців! Це пояснює прикид.
Я ходив декілька разів. Там чудово.
Покращує витривалість. Плюс багато милих жіночок.
Я подумав, ти міг би піти сьогодні зі мною.
Я б познайомив тебе з деким.
- Ти намагаєшся засватати мене? - Ні. Ця - моя.
Що? Тату, це просто супер! Я такий радий за тебе.
Ідеш між люди, слухаєш власну пораду.
Виявляється, я знаю, що кажу. То ти прийдеш?
Більше ні слова. Я буду.
Будеш чемним - прибережу для тебе танго.
Якщо буде бачата, я за!
Боже, дай нам сил пережити день цілими і неушкодженими,
зроби його щасливим і не дай нікому померти.
Нехай сім'я буде міцною, а я виглядаю найкраще на весільних фото.
Якщо буде симпатичний музикант, і я зніму його, круто.
Поговоримо пізніше. Амінь!
- Амінь! - Амінь!
Досить уже. Давайте всі видихнемо. Я впевнений, усе буде добре.
Перше весілля в Діасів?
Очевидно.
- Подивимось. - Після тебе.
- Добре. - Уперед.
Це - катастрофа!
Може, вийдемо?
Ти в пастці, крихітко. Тепер не відкрутишся.
Хтось допоможе мені, чи будемо базікати?
Так. Допомагаємо.
Якщо не знайду її, весілля зруйноване!
- Так і стоятимете? - Народ, давайте заспокоїмося.
Вона чорна!
Люди, слухайте! Важливий день, багато справ й емоцій.
Я готувала Сол до цього дня з їхнього народження. Вони твої.
Дякую, тітонько.
А тепер усі зупинились, облишили все та послухали мене!
- Хорхе, йди нагору, заспокойся. - Супер.
Я б із задоволенням, але не можу знайти чорну коробку. Якщо не знайду,
- не буде особливого... - Усе буде! Іди.
Ого. Добре.
- Не занадто? - Ні. Я обожнюю це в тобі!
Добре. Бо мене розпирає від відчуття влади!
Сьогоднішній день стане найкращим в твоєму житті!
І раптом лавина спокою обвалилася на мене. Продовжуй у тому ж дусі.
На якому етапі центральний декор?
Де цукерки з мигдалю для гостей?
У кого бутоньєрки? Мені потрібні відповіді, народ!
Наче дивлюсь, як пташеня полетіло! Але серйозно, люди, рухайтесь!
Усвідомлюючи наше оточення, відчуваємо, як м'язи укріплюються,
і поступово повертаємось до сьогодення.
Мені набагато легше, Генрі. Дякую!
Позбувся деяких дитячих травм.
До ваших послуг.
Тату, додати трохи капусти до соку?
- Так, синку. - Зараз буде!
Люди, ви ж гості. Я сам зберу килимки,
як закінчу робити нам овочевий сік.
Ти кращий, друже! Тобто який наречений спокійнісінько робить соки
- в свій знаменний день? - Правий на всі сто. Важливий день!
Еге ж. Більшої уваги,
ніж коли ти будеш йти до вівтаря, вже ніколи не буде.
На твоєму місці я б обісрався.
Грубо! Але так, він такий!
Чуї, що ти робиш?
Ти мав складати ключовий декор у машину.
Хорхе біситься, що не може знайти коробку.
Давай поміркуємо.
Де Хорхе може щось ховати?
У молодості
він ховав травичку під раковиною
в наборі для депіляції.
Дуй у квартиру, перевір його стару звичку.
Не питай, звідки я знаю. Я в нього не крала.
- Я крала його травичку. - Ага. Звісно крала.
Ніку, якщо вона там,
зроби так, щоб Генрі не побачив. Щоб до весілля я тебе не бачила.
- Уперед! - Прийнято. Я наче агент ФБР.
У тебе дуже добре виходить. Варто заробляти на цьому.
Або ні, залишайся лікарем і лікуй пацієнтів із раком.
- Ніку! - Є, д-ре Досліднику!
Жіночко, це не тако. Мені що, вже не можна з'їсти трохи булочок?
Ага. Прокляття може чекати всюди.
Дідусю, це правда.
Пам'ятаєш весілля Рохеліо? З'їв трохи яєць по-мексиканськи.
Йому стало так зле, що він блювонув на квіткарку.
- Гей, тією квіткаркою взагалі-то була я. - Ні фіга собі!
У нього просто був розлад шлунку.
Ні. Це було прокляття. Я точно знаю.
Бабусю, нічого не станеться.
Сол, нам треба бути насторожі.
Щось усе одно піде не так. Цього не уникнути.
Тут цікавіше, ніж на весіллях білих протестантів, де всі п'ють,
не розмовляють один з одним і повно трагічних романів.
Це лише в моїй сім'ї?
Байдуже. Так з чого почалося це прокляття?
Мама переконана,
воно виникло, коли прабабуся пішла заміж за гроші.
Вона жила багатою, але нещасною.
Відтоді на кожному весіллі щось трапляється.
- Так, люди, ваші здогадки оманливі. - Вона пішла заміж із любові.
Любові до грошей.
Так, мамо, ходімо освятимо будинок свяченою водою.
- Я освячу тут усе. - Добре.
Дякую!
Це смачно.
Луїсе, друже! Як щодо партії в шахи?
- Чому ні? - Добре.
- Чим допомогти? - Піди подивись, як Хорхе.
Погана ідея. Він все ще злиться.
- Серйозно? - Так. Сказав не підходити сьогодні.
Гадаю, коли уникаєш проблеми, вона стає більшою.
Нам не потрібен вередливий наречений. Хочеш допомогти -
- купи шампанського в лімузин. - Прийнято.
Купиш мені KitKat, коли поїдеш у магазин?
- Добре. - І випити.
Випити теж візьму.
- І батончик Almond Joy. - Almond Joy?
- Люблю кокос. - Два батончики.
Знаєте що? Мені... Бувайте!
Ого! Наче місце з додатку для медитацій стало реальним.
Привіт, Ніку!
Не сьогодні, хлопці. Навіщо прийшов?
Хорхе колотить від жаху?
До речі, його завжди колотить, бо в нього низька температура тіла.
Ви, хлопці, ідеальна пара. Все чудово.
Хорхе попросив дещо забрати. Можна у ванну?
- Валяй. - Чудово.
НАБІР ДЛЯ ДЕПІЛЯЦІЇ
Гледіс, розпусна ти розумнице!
Узяв, що потрібно?
- Ага. Все є. - Круто.
Гей, приятелю, все добре?
Добре? Чи все добре? Усе неймовірно!
Я щасливий, як ніколи. Дуже схвильований і спокійний одночасно.
Ти постійно чешеш потилицю, вона почервоніла.
Упевнений, що це дрібниці. Але вона справді трохи свербить.
- Не подивишся? - Так, звичайно.
О, Боже...
Висипало?
Залежить, як подивитись. Нещодавно не потрапляв у пожежу?
Ні.
- Тоді точно висип. - Що?
Чому? Ні! Тобто я схильний до висипів, але лише тоді, коли в мене стрес.
Зараз у мене точно немає стресу. У мене все добре. Усе під контролем.
Ні!
- Теж радий бачити. - Чому зараз? Чого ти хочеш, всесвіте?
- Я змогла заспокоїтися. - Так. Дійсно виглядаєш дуже спокійною.
Санті, сьогодні важкий день. Мій брат одружується за три години.
Чого бракувало - побачити тебе.
Точно. Зробимо вигляд, що ми не бачились, так?
Ні! Очевидно, це мало статися. Давай закриємо цей гештальт.
- Вам допомогти знайти... - Не зараз!
Вибачте!
Добре. У нас залишились відкриті питання. Тому я зараз усе тобі скажу,
і ми закриємо тему.
- Давай. - В останню нашу зустріч ми поцілувались.
- Це бачив мій брат. Моє життя зіпсоване. - Я був там.
Це була помилка. Я зараз із небайдужою мені людиною.
Я дійсно щаслива. Ми можемо бути друзями.
Ми вирили собі яму, тому по вуха в багнюці. Нічого не поробиш!
- Я все ясно пояснила? - Безперечно.
Добре.
Радий тебе бачити.
Радий, що ти щаслива.
Добре. Твій хід.
А ця? Як ходить ця фігура?
Тестуєш мене! Я не проти.
- Ця фігура ходить по діагоналі. - Дякую, Габріелю!
Я - Майлз, Луїсе.
Звичайно.
Точно.
Розумію, це лякає тебе, але у тебе є я.
І Сол. І Марта.
Всі ми.
Ми дуже тебе любимо.
Я не завжди пам'ятаю тебе,
але я завжди пам'ятатиму, що ти мені подобаєшся.
- Мені цього достатньо. - І до речі...
Шах і мат!
Я не розумію. У мене немає причин тривожитись.
Це буквально найкращий день в моєму житті.
Не треба. Не чеши. Приятелю, все гаразд, сьогодні важливий день.
Він не лише про початок сімейного життя.
Він також про очікування друзів, сім'ї. Це великий тиск.
Напевно, я занадто переймаюся тим, щоб іншим було добре, розумієш?
- Так. - Так, наче мені добре, коли їм добре.
І сьогодні я так багато часу турбувався про те, щоб у всіх все було добре,
що не помітив, що, можливо, у мене не все добре.
- Боже, у мене не все добре? - Гей, у тебе все гаразд.
Просто день, повний емоцій.
- Саме так. Багато емоцій. - Точно.
Гей, а знаєш що? На сьогодні я стану твоїм другим я.
Я стану Генрі та подбаю про те, щоб у тебе все було добре. Гаразд?
- Ти такий гарний друг, Ніку. - Та годі.
Розумію, чому Хорхе любить тебе, тепер я теж.
Приятелю, я теж тебе люблю!
Ти дивишся на мій висип?
- Так. Принесу щось проти алергії. - Давай.
Одна пляшка? Розраховувала на чотири, мінімум.
Що таке? У тебе є хвилина та 14 секунд, перш ніж ми сядемо в лімузин.
Добре. Я щойно зустріла Сантьяго.
Тільки не це. Не сьогодні.
Так. Я намагаюся зачинити ці двері,
та, схоже, всесвіт нас зводить.
Лілі, неприємно це казати, але мені треба, щоб ти ввімкнула режим старшої доньки
і придушила ці почуття заради всіх інших.
- Ми можемо поговорити про це завтра. - Твоя правда. Так. Придушити почуття.
- Добре. - Гаразд. Я готовий.
- Вона не поїде в лімузині. - Що?
Не хочу, щоб Лілі їхала з нами.
Ні, ти хочеш. Це було в списку твоїх бажань.
Так, щоб усі ми пили шампанське, їдучи на твоє весілля,
як ти мріяв з 12 років.
- Що ж, мрії розбиті вщент. - Хорхе, ти зараз серйозно?
- Мені потрібен спокій. - Я була янголом.
Купила твоє улюблене шампанське та несу твій одяг!
Дуже мило з твого боку. Дякую! Ми з Сол насолодимося ним по дорозі.
- Побачимось. - Хорхе!
Ми обговорювали це вічність.
Дозволиш одній маленькій сварці все зіпсувати?
- Одній маленькій сварці. Знову за своє. - Маленькій. Забудь.
Гей, досить! Засовуйте свої дупи в лімузин, зараз же!
- Я зараз кину це. - Тебе не запрошували.
- Справді? Не запрошували? - Заткнися!
ТІТКА БЕАТРІС РЯТУЙ, У НАС ПРОБЛЕМИ!
ДОСТАВЛЕНО
Посуньтеся!
Не знаю, що таке з вами обома,
але припиніть.
Я розумію, що ви дорослі, але ви все ще наші діти.
Сьогодні великий день. Ми всі будемо радіти йому та любити одне одного.
- Це вона почала. - А він не припинить.
О Боже мій.
- Завжди такий впертий! - І це на моє весілля! Як мило!
Ніколи не послухаєш.
- У мій день... - Досить! Basta!
Діти, на диван, нумо!
Боже!
Якщо ви поводитеся, як діти, ми ставимось до вас, як до дітей.
Ні! Я віддала його на благодійність.
Сюрприз! Я викупила його звідти.
Так. Це «Светр об'єднання», і ви обоє вдягнете його зараз!
- Тату, прошу, не треба. - Мамо, por favor.
Ні! Ми не жартуємо!
- У мене зачіска! Не треба! - У мене зачіска! Не треба!
Подивись на мою.
Правила ви знаєте. Руки догори!
Дідько забирай! Просто підійми руку.
- Привіт! - Ти в порядку?
- Так, так. - Готовий запалювати?
Почнеш танцювати тверк - я йду.
Я схильний вважати, що мій тверк дуже класний.
То де вона?
Охолонь. Ти вбиваєш мій шарм.
Ні фіга собі!
- Привіт, красунчику! - Привіт, золотце!
Ого!
Боже мій! Ти, напевно, Санті. Так рада нарешті познайомитись.
Не уявляєте, який я радий.
Добре, що йому є з ким танцювати.
Він знає декілька рухів.
Це єдине місце, де ми не танцюємо разом.
- Заждіть. Що ви маєте на увазі? - Ти йому не сказав? Добре.
Люди, займайте свої місця. Будемо починати урок.
- Що, спокуслива як на вчительку? - Так, сер.
Це безглуздо.
Об'єднання
Безглуздим сваркам безглуздий кінець.
Ми будемо за дверима. Спробуєте зняти светр -
- зачісок у вас більше не буде. - О так.
Задоволена?
Це мав бути найкращий день
у моєму житті, і ось я, сиджу в пастці, у бісовому потворному светрі
з найбруднішою сучкою північного заходу.
О, то тепер ми плачемо?
Вибач мені! Що ти хочеш, щоб я зробила? Чого тобі від мене треба?
Я більше не можу терпіти образи.
А я не можу терпіти брехні, коли говоримо про це.
Я не брешу.
Я кохаю Ніка.
- Справді? - Так.
Я дійсно уявляю майбутнє з ним,
але я все зіпсувала на День подяки.
Сантьяго сказав, що кохає мене більше, ніж ненавидить шлюб.
На мить мене поглинули ті почуття. Але я швидко оговталася.
Я все зрозуміла. Я хочу бути з Ніком.
То я в це втрутився?
Дідько.
- Це серйозно. - Так.
Бо людина, з якою я хотіла поговорити,
той, хто завжди на моєму боці, не хотів розмовляти.
Ще й був реально жорстокий до мене дуже довго.
Тепер мені дуже шкода через це.
Не треба шкодувати.
Я лише хочу, щоб ти зрозумів, як це важко.
Я не хочу бути найбруднішою сучкою в світі.
Я не казав «найбруднішою в світі», я сказав «на північному заході».
Одне я знаю точно.
Без тебе все шкереберть.
А я більше цього не хочу.
Вибач, що був такий суворий до тебе.
Я просто боявся, що ти знову побіжиш до Сантьяго, і тоді
не тільки ти втратиш Ніка, а і я також,
тому що я завжди обиратиму тебе, Лілі.
- Чесно? - Звичайно.
Добре. Я скажу це лише один раз.
Я бачив, як ти неймовірно ростеш.
Не тільки накопичуєш кошти на будинок,
відкрила власну справу та навчилась визнавати свої помилки,
але й зробила Ніка щасливим, як ніколи.
Тому, схоже, хтось нарешті опанував себе.
- Хорхіто! - Ліл, ти завжди в мене на першому місці,
навіть коли я тебе ненавиджу.
- Просто... Це так... - Знаю. Це...
Почекай. Ось так. Це... Давай... Ось так.
- Ми знову любимо одне одного. Визволіть! - Можна я вже одружуся?
Спрацювало! Ми все ще їм потрібні.
Якщо хоч одна волосина не на місці, буде бунт.
- Добре. - Я серйозно, тату.
- Спочатку я. - Так.
Тату, підійми та крутимось.
- Обережно, сережка. - Ага.
- Так. - О, Боже!
- Як вчасно! - Є 9 хвилин на поправити макіяж.
- Окей. - Нумо!
Ходімо.
Добре.
- Виглядаєш чудово. Все готово. - Добре.
Ніку, ну що? Дістав?
Хіба в Англії в 17-у сторіччі носили обручки на великих пальцях?
- Так. Вона в мене. - Віддаси мені?
- Авжеж. - Дякую!
- Була, де я казала? - Ага.
Боже, яка я крута.
Ну що?
Отже, я готовий.
Це добре. Бо канабіс вже накрив.
Отже, народ, давайте запалимо цей день.
Мені подобається це відчуття.
Воно тебе не лякає?
Поруч із тобою?
Ніколи.
Дякую!
Тату? Тату, просто зберися, добре?
Ти зможеш.
Добре.
Вітаю всіх!
Сьогодні ми зібралися тут, щоб відзначити весілля
Генрі Круса та Хорхе Діаса.
Не можу уявити нікого, більш гідного любові мого племінника Хорхе, ніж Генрі,
який відразу ж підкорив мене своєю добротою, чарівністю та біцепсами.
І не можу уявити нікого, більш гідного любові Генрі, ніж Хорхе,
який, як і я, є уособленням веселощів, радості та бездоганного шику.
Ми дуже любимо тебе, Хорхіто. Знаю, що висловлю думку кожного, кажучи,
що ми щасливі відзначити тріумф вашого кохання.
А тепер обітниці. Генрі?
Добре.
Хорхе, я тебе знаю, тому не буду співати чи показувати фокуси.
Замість цього скажу те, що ти дійсно маєш знати.
Твій костюм чудовий,
- а шкіра краща, ніж у будь-кого тут. - Дякую! Я знаю.
Знайомство з тобою - найдивовижніша подія, яка сталася зі мною в житті.
Люди живуть на Землі вже триста тисяч років, і...
Мені неймовірно пощастило жити на ній в той самий час, що й ти.
Тепер я розділю життя з тобою.
Моїм кращим другом.
Сто років тому нам не дозволили б одружитися,
і ми потайки дивилися б один на одного.
Сто років тому ти жив би у Мексиці,
а я на Філіппінах.
Неважливо, чи віриш ти в долю. Те, що ми зараз тут
у цю мить, визначено нею.
Мій любий Хорхе,
я ніколи не припиню цінувати тебе.
Я обіцяю щодня доводити, як сильно я тебе кохаю.
Обіцяю, в тебе завжди буде моє плече підтримки.
Я завжди буду готовий вислухати тебе та завжди триматиму тебе за руку.
Тату, серйозно?
Я кохаю тебе, Хорхе Діасе.
Хорхе?
А, так.
По-перше, це залік, милий. Гарна робота. Мені дуже сподобалося. Справді чудово.
Генрі, я знаю тебе, тому точно знаю, що саме тобі зараз потрібно.
Тому...
Вибач. Я просто... Я не можу знайти свою обітницю.
Ніку, в тебе немає копії моєї обітниці?
Ні. Ні так ні. Добре.
Овва. Яке приниження. Я не можу знайти свою обітницю на весіллі.
Якби магія справді існувала,
саме час для неї. Знаєш що?
Можливо, зараз і справді час магії.
Генрі, не міг би ти подивитись у свої кишені?
Ні!
Як тобі...
- Мені це потрібно. Дякую! - О Боже мій! Як?
Я мушу зізнатися.
Я ніколи не думав, що зустріну когось, на кому б я одружився,
тому уявіть моє здивування, коли цей серйозний,
красивий і милий чоловік з'явився в моєму житті та вилікував змучене серце.
Ніхто не був більш здивованим, ніж я, коли ти увійшов у моє життя, Генрі.
Ця добра душа, яка любить і плекає мене та дозволяє мені бути собою,
незважаючи на весь сарказм і надмірність,
гляньте на цей матеріал.
І подивіться на це весілля. Не всі таке мають, тому дякую.
Генрі, я обіцяю, що наше життя ніколи не буде нудним.
Я завжди буду твоїм найбільшим вболівальником.
І обіцяю, що кожного божого дня робитиму все можливе, аби ти посміхався.
Ти перевершив усі мої очікування, які я лише міг собі уявити.
І ти зробив мене кращою людиною.
Якби мені сказали, що я робитиму фокуси на своєму весіллі, я б не повірив.
Це ж сказитися можна. Розумієш, про що я?
Кохання змушує людину робити неймовірні речі. Воно розпалює серця.
Що?
- Це дивовижно! - Я тут ні до чого.
Я кохаю тебе, Генрі Крусе.
Я кохаю тебе.
Владою, наданою мені якимось місцем із інтернету,
- яке ще підтвердило, що я відьма… - Логічно.
...оголошую вас чоловіком і чоловіком.
Хлопці, покажіть вогонь.
Шановні друзі, дорога родино, рада вперше представити вам
сім'ю Крус-Діас!
Справжнє кохання - це так добре Справжнє кохання
Тато багато розповідав про тебе, Санті, і все хороше.
- Справді? - Хоча цей чепурний джентльмен
- замовчує твоє особисте життя. - Так.
- Мені ще зарано пхати носа в ці справи? - Ні. Просто немає, про що говорити.
- Намагаюсь прояснити деякі речі. - Dios mio. Добре. Ось у чому справа.
Є дівчина, Лілі. Вони то сходяться, то розходяться. Чесно,
я ніколи не бачив його щасливішим, ніж із нею.
- Навіщо ти про це? - Послухаємо думку жінки.
Вона хотіла весілля, а він ні.
Потім він передумав, але занадто пізно. Вона тепер з іншим.
- О ні! - Так.
- Вона вийшла за іншого чоловіка? - Ні, не вийшла. Просто зустрічається.
Зажди! То обручки на пальці немає? Вважай, що в неї нікого немає.
Тобто? Хочеш сказати, що у тебе нікого немає?
Саме так! До речі, ось той офіціант дуже милий.
Я навіть дивитися не буду.
Сам знаєш, я лише твоя.
- Він казав, як ми познайомились? - Ні.
- Можна розповім? - Вперед.
По дорозі додому я й не думала заїжджати в екосупермаркет.
- У них жахлива стоянка. - Найгірша.
Я їхала до закусочної, але вирішила, що мені потрібні апельсини.
- Ця жінка шаленіє від цитрусових. - Я пішла по апельсини...
Гіркі апельсини. Непередбачувані.
...і один випав у мене з руки та покотився по підлозі,
а цей красунчик підняв його й подивився на мене.
І з'явилося відчуття, наче ми знайомі, майже як...
Ніби ти побачив старого друга, за яким скучив.
Так? Ось так все і сталося. Це наче доля.
Справді віриш, що якісь невідомі сили зводять нас?
Ага. Бачу, в чому тут справа.
Користуєшся розумом, який я дав.
Ти занадто багато думаєш і намагаєшся знати логіку в усьому.
Синку, не все можна пояснити, особливо якщо це стосується кохання.
Чи справді я вірю, що є сили, які грають за правилами, незрозумілими нашому мозку?
Так.
Я вірю.
Мій хлопець - романтик,
але він правий.
Коли життя подає тобі знаки, краще бути уважним.
- Рада, що так і зробила. - Я теж.
Рахунок! Рахунок, будь ласка.
Де ж той сексуальний офіціант?
Усіх холостяків і холостячок прошу до сцени. Час кидати бутоньєрки!
Готові?
Так.
Ви готові? То зробимо це!
Один... Два... Три!
Ліл, ти в порядку?
- Мені потрібен лід чи щось таке. - Прямо в око.
Серйозно? Наша пісня? Як так?
Клас. Тепер я через неї ще й з небом розмовляю.
Моя крихітка байдужа
До тачок і гонок
Моїй крихітці байдужі
Елітні тусовки
Ліз Тейлор їй не до смаку
А посмішка Тернер тим паче...
Добре, добре. Я зрозумів. Я дослухаюсь.
Можливо, він чогось не бачить
Та годі! Серйозно?
Та ну на фіг! Ви в порядку?
Так. Нормально. А ви?
- Так. Усе гаразд. - Добре. Тоді якого біса?
Я? Ви ж розумієте, що це ви в мене в'їхали?
Ви ж розумієте, що задом здали в мене?
Нічого хорошого, але не критично. Хоча це ви винні,
є хлопець, Сай, у нього золоті руки, виправить.
Так. Сай - мій майстер. Ви знаєте його?
Це пояснює гарний стан 53-го Corsair.
А у вас до біса гостре око, Mustang!
Щоб краще бачити дорогу.
- На відміну від декого. - Тоді ремонт.
- Даси номер? - Для страхової чи уроків керування?
Потроху починає боліти шия. Хочу знати, куди надсилати рахунки за лікування.
Ясно.
Досі болить?
Вона потрапила прямо в рогівку.
Я відправила твою сестру по аптечку.
Усе в порядку. Просто всесвіт кепкує з мене сьогодні.
Що? Я думала, ви з Хорхіто все вирішили.
Так. Річ не в цьому.
Тут светр не допоможе.
У тебе проблеми? Я можу допомогти.
Мамо, мені здається, ти дуже збуджена.
Вибач. Я тебе слухаю. Що не так?
Справа в мені. Я кохаю Ніка, і у нас все йде добре,
але щоразу, коли я намагаюсь радіти цьому, всесвіт натякає,
щоб ми з Сантьяго зійшлись. Це спантеличує, наче доля випробовує мене.
Лілі, завжди легше звинувачувати всесвіт, ніж приймати власні рішення.
То ти не думаєш, що це знак - зустріти колишнього
на весіллі брата?
Тут я мушу тобі сказати, що знаки - це маячня.
Що?
Добре, коли вони є, і ти отримуєш підтвердження чомусь.
Ти почуваєшся, ніби в казці, і це якусь мить цікаво.
Але знаєш, що краще будь-якої магії?
Реальність.
Мені випало щодня чистити зуби поруч із чоловіком, якого я кохаю,
і це краще, ніж будь-яка казка. Точно тобі кажу.
- Як ти зрозуміла, що тато - той єдиний? - Легко.
Я так вирішила.
З усіх чоловіків на цій планеті я вирішила кохати вашого батька,
а він вирішив кохати мене.
І з того часу ми щодня ще більше переконувались в своєму виборі.
Ти шукаєш схвалення зі сторони, але маєш знайти його всередині себе.
Так, ти зустріла Сантьяго,
але це лише про те, що ви обидва були в одному місці.
Вирішуєш ти, люба.
Почни керувати своїм життям і запитай себе: «Чого я хочу?»
Дякую, мамусю! Люблю тебе.
Я теж тебе люблю!
Це все, що було в аптеці. Я принесла тобі мазь. Ще є пакет із льодом,
і ще подумала, що патчі пасуватимуть до твоєї сукні.
Вибач, що довго.
- Потрапила в невеличке ДТП. - Ти як?
Чудово. Я вдарила такого красунчика. Є номер.
Які ми. П'ять хвилин у місті, а вже підчепила когось.
Впізнаю кузину!
- Пішли. - Ходімо.
- Гей! - Гей!
Бачив вашу з Лілі розмову. Схоже, серйозна.
Боже, любий! Ми потрібні їм, як ніколи!
Коли у них з'являться діти, буде повний хаос!
МОЛОДЯТА
Заждіть! Є дещо, що я маю зробити, перш ніж ви поїдете.
Авжеж, пані Марто. Що саме?
Ось. Тепер ви в безпеці. Гарного медового місяця.
- Дякую! - Як без цього.
Я нарешті можу розслабитися.
- Ніку, потримаєш? - Так, звичайно.
Усе пройшло, як ти й мріяв?
Навіть краще!
Іди сюди.
- Люблю вас, хлопці! - І ми тебе.
- Люблю вас. Розважайтесь! - Бувайте!
- Бувайте!
Бачиш? Я ж казав, що немає ніякого прокляття!
Луїсе, прокляття не подіяло, тому що я цього не допустила!
На здоров'я, рідні!
Принесіть мені хтось випити!
Бувайте, хлопці!
Любимо вас! Бувайте!
Гледіс, що ти робиш?
Що я за тітка така, якщо не поцуплю квіти?
Вони нарозхват!
На добраніч усім!
- Добраніч! - Добраніч!
- Дякую. - Гаразд. Побачимось.
Гей.
Ти як?
Добре.
Готова?
Я готова...
пошукати для нас будинок.
- Ого! Впевнена? - Ніколи в житті не була впевненішою.
- І знаєш що? - Що?
Ніку,
- я думаю... - Що я твій кращий друг?
Так.
І я хочу вийти за тебе.
- Я не мала на увазі зараз. Я просто... - Дякувати Богу, бо в мене нема обручки.
- Познайомлю тебе з батьками. - Так. Просто...
Переклад субтитрів: Юлія Бабух
Творчий керівник Владислава Бурмістрова