Ko teiksi par šīm?
Viņam vajag saulesbrilles?
Vajadzēt viņam nevajag neko.
- Bet viņš gaida 40 dāvanas. - Ak kungs!
Tu gan sev radi precedentu!
Vai viņš tev dzimšanas dienās joprojām dāvina pingvīnus?
Nē. Atlantijas tuklīšus.
- Tuklīšus. - Jā, tuklīšus. Jā.
Un, ja man būtu laika mašīna,
kurā es varētu atgriezties tajā dienā - vienu reizi pirms 20 gadiem -,
kad pateicu, ka tuklīši ir mīlīgi... Vienu reizi.
Jā, tu to izdarītu.
Nē, es izdarītu tikai to. Tas man atgādināja.
Jāpaņem tuklīšu krekeri.
Jā. Jauki. Jā, mīlīgs.
Tā. Cik tagad ir?
Kopā ar to, kas ir mājās, domāju, ka 37.
- 37. Labi. - Jā.
Tu viņam varētu iedot sauju monētu MORPHO mašīnai.
Jā. Dastijs ar spēlēm neaizraujas.
Tā nav spēle.
Pag, Kasa, vai tu vēl neesi izmēģinājusi?
Man likās, ka tu visu uzzini pirms manis.
Ko tad tā dara?
Es nezinu.
Man liekas - tā pasaka, kāds ir nolūks
tavai dzīvei uz zemes.
Man bija rakstīts "stāstniece", un zvēru pie Dieva - likās:
kāds ir ielūkojies manā dvēselē
un noformulējis manu slepeno sapni.
Droši vien tas palīdz, ja ir slepens sapnis.
Tu iesi.
- Ej izdari! Kasa, ej... Kusties! - Nē.
Kusties! Vienkārši ej izdari!
ATKLĀJ
SAVU
DZĪVES
POTENCIĀLU
KĀDS IR TAVS SOCIĀLĀS NODROŠINĀŠANAS NUMURS?
VAJADZĪGI TAVI PIRKSTU NOSPIEDUMI.
TAVS DZĪVES POTENCIĀLS IR ATKLĀTS!
TAVS DZĪVES POTENCIĀLS
- Ei! - Nata?
Jā?
Vai tas ir joks?
Vai tev tas šķiet joks?
Nu, kas tev ir?
Tas viss.
Nē. No MORPHO.
Es fotografēju cilvēkus ar labākajiem potenciāliem. Tāpēc...
Nu, es nedomāju, ka manu būtu vērts fotografēt, tāpēc...
Nu!
- Dzimšanas diena. - Oki doki.
KARALISKĀ
- Sveiks! - Sveika!
Kas notika? Kur tu biji?
Es to izdarīju. Es salūzu.
- Nē. - Jā.
Kā tu tiki veikalā?
Es pamodināju Džonsona kungu.
Viņš nemaz nebija pārāk dusmīgs.
Skaidrs. Ko tu dabūji?
Es dabūju "skolotāju/svilpotāju".
Kas ir skolotāju svilpotājs?
Nē, "skolotājs", slīpsvītra, "svilpotājs".
- Nē. Tu dabūji slīpsvītru? - Dabūju slīpsvītru, jā. Paskaties!
Jā.
Šķiet, man ir divi vienlīdz iespējami dzīves potenciāli,
un patlaban es īstenoju tos abus.
- Tas ir lieliski! - Jā.
Sākumā man bija ļoti primitīva negatīva reakcija.
- Bet tad es pastaigājos... - Jā.
...un es iedomājos, ka tas vispār ir labi, ka...
Tas ir labi, jo tas... Kā tas bija? Apstiprina.
Neticami, ka tu to tiešām izmēģināji.
Zinu.
- Tu taču tik ļoti biji pret to. - Jā.
Es baidījos tev pateikt, ka to izmēģināju.
Jo tu biji tik... Tu to uztvēri tik personiski.
Tātad tomēr izmēģināji?
Jā.
Es...
"Uzticīgā". Jā, vēl viena precīza kartīte.
- Nē. - Tu esi ārkārtīgi uzticīga.
Kas tad tas?
Tu dabūji "karaliskā"?
- Jā. - Oho!
- Bet ko tas nozīmē? - Nezinu.
Vai tev būs jāapprec kāds princis, vai?
Tā. Pirmkārt,
man nepatīk, ka domā, ka man karaliskajā ģimenē jāieprecas.
Un, otrkārt, es to nemaz neuztveru nopietni,
jo droši vien tas neko nenozīmē.
- Jā. Nē. Tas... - Es pat nevaru būt... Vai ne?
- Tas neko nenozīmē. - Tikai šī ir ārkārtīgi precīza.
Jā, bet varbūt tava kartīte kaut ko nozīmē, bet manējā neko nenozīmē.
Nuja.
Un vai tu izmantoji to mašīnu pirms vai pēc tam, kad es tev jautāju,
vai esi to izmantojusi, un tu teici "nē"?
Domāju, ka pēc tam.
- Domā, ka pēc tam. - Jā.
Tur ir diezgan liela atšķirība.
Jā, tas noteikti bija, pirms es uzzināju, ka tev ar to ir problēma.
Man ar to nav problēmas.
Man tas liekas lieliski. Pilsētai ir izklaide.
Kaut vai mēs.
Man ir divi vienlīdz iespējami potenciāli, kurus es jau īstenoju,
bet tavējais ir pilnīgi nesasniedzams, tāpēc...
Nu labi.
DĀRGĀ IZIJA
Paldies, Andželija.
Jo man likās - tu joko.
Grāvis rada pārāk daudz drošības risku, Marta.
Es to neapstiprināšu.
Pirmkārt jau noslīkšana.
Es esot smieklīga.
Nē, esmu aizņemta.
Varbūt būsi dzirdējusi par pilsētas Briežu svētkiem,
ko es plānoju viena pati.
Nākamajā domes sēdē ieminēšos,
bet nesolīšu to, ko nevaru izpildīt.
Tiešām!
Es izšķīros no Martas pirms 30 gadiem, bet viņa joprojām atrod ieganstu piezvanīt.
Kasa! Ja tās atkal ir krūzes...
Jau tavus iepriekšējos projektus ir grūti pārdot -
tavas vīna glāzes, dvielīšus un ko tik vēl ne.
Šie ir T krekli.
Un varbūt tos pirktu,
ja tu iekļautu manas mantas šeit, "Izijas izvēlē",
- nevis nobāztu aizmugurē. - Nerunā muļķības!
- Mani apsūdzētu nepotismā. - Mamm, šis ir tavs veikals.
Šis ir arī mans birojs, un mani nemitīgi vēro.
Tā kā esmu mēre, viss, ko es daru, ir politisks.
Ak dievs! Ko tas vispār nozīmē, Kasa?
FEMINISTISKĀ PĪLE
Tas nenozīmē neko. Tas ir joks.
Tātad šis ir tavs pirmais karalienes darbs?
Izgatavoji savai tautai bezjēdzīgus joku T kreklus?
- Kā tu... - Nata man izstāstīja.
Un zini ko?
Man tā mašīna pateica "dejotāja". To es tiešām esmu sasniegusi,
bet es nestaigāju apkārt, visiem ar to plātīdamās.
Es neplātījos.
Nē. Vienkārši Nata bija tur klāt.
Un vai lūpukrāsu ieteica Nata?
Varbūt viņa par to uzrakstīs Deerfield Digest.
"Sieviete lieto ādas tonim neatbilstošu lūpukrāsu."
Tam ar to nav nekāda sakara.
Uzkrāsojos, jo šovakar rīkojam svinīgas vakariņas.
- Tu to zini. - Un kāpēc jūs tās rīkojat?
- Tāpēc, ka Dastijam bija dzimšanas diena. - Nekliedz uz mani, Kasa!
Es nevaru atcerēties visu dzimšanas dienas.
- Neesmu dators. - Bet viņa dzimšanas diena nav šodien.
Tā bija pirms 11 dienām,
un mēs pārcēlām vakariņas trīs reizes tevis dēļ.
Ja tās ir manā kalendārā, es būšu.
Ir vēl kas, vai esam beigušas?
Esam beigušas.
Imperatores Matildes brālēns - tas tips Stīvens no Bluā -
teica būtībā...
"Jā, Henrijs uz nāvesgultas sacīja, ka mantinieks varu būt es."
Bet visi zināja, ka tronis pienākas Matildei.
Atvaino, Lidija!
Tava prezentācija ir laba un apjomīga.
Tikai... es redzu, ka visi domā par ko citu.
Es saprotu. Kā lai iedziļināmies vēsturē,
ja ir tik daudz neatbildētu jautājumu
par to, kas notiek tagad un tepat, šajā pilsētā?
Konkrēti: no kurienes uzradusies tā sasodītā MORPHO mašīna?
Viņi prāto par to.
Zināt, ko MORPHO vispār nozīmē?
Tas ir tauriņš.
Tas ir tauriņš, jā. Nē, tas ir, jā.
Arī es internetā protu šo to atrast.
Jums tas bija jāmeklē? Uz tās ir milzīgs logotips - tauriņš.
Tai arī ir tauriņa forma,
un, uzliekot plaukstas, parādās tauriņa spārni.
Es to saprotu, Lidija.
Es tikai domāju - varbūt MORPHO nozīmē vēl kaut ko.
Piemēram, varbūt tas ir uzņēmuma nosaukums.
Tāpēc es mazliet papētīju...
Mēs visi papētījām. Parādās zilā morfo tauriņa attēli,
bet nav ne uzņēmuma, ne kā.
Domā, ka uzņēmums izmantotu to pašu vārdu?
Viņi prasa pirkstu nospiedumus un sociālos numurus,
lai sviestainā veidā ievāktu mūsu datus.
Jā, bet man nekad nav ņemti pirkstu nospiedumi
un Džonsonam pat nav interneta.
Jā, un, pat ja viņi vāc mūsu datus,
es nekad neesmu teicis, ka gribu būt meteorologs,
vai pat domājis par to.
Tas nav jādara.
Kurš gan apgalvos, ka cilvēks savu potenciālu nevar mainīt?
Nevar. Es mēģināju trīs reizes.
- Skaidrs. - Grieķiski tas nozīmē "labi veidotais",
un senie grieķi domāja, ka zilais morfo var atnest vēstis
par cilvēka nākotni, izpildīt vēlēšanos un atklāt likteni.
Es to ierakstīju grupas čatā, tāpēc netēlo, ka to zināji.
Tas nav liktenis.
"Liktenis" nozīmē:
kaut kas notiks neatkarīgi no tā, ko darām.
"Potenciāls" nozīmē: kaut kas varētu notikt.
Un ne vienmēr tas nozīmē ko labu.
Vai uz tavas kartītes bija kas slikts?
- Nē, es tikai... - Kas tev bija, Džeikob?
- Es tikai teicu, ka... - Nu velns! Kas tev bija?
Es iešu.
- Viss kārtībā? - Jā.
Jūs teicāt, ka uz Henriju varu nenākt, tāpēc...
- Nu labi. - Paldies.
Jūs viņu tiešām satraucāt.
Nu taču! Mācīsimies no šī gadījuma, ja?
Tagad nedrīkstam izdarīt uz Džeikobu tik lielu spiedienu.
Jūs pats jautājāt, vai viņš dabūjis ko sliktu.
- Nē. - Skaidrs, ka viņš dabūjis ko sliktu.
Kāpēc lai viņš neteiktu, ja būtu kas labs?
Palīgā!
Palīgā! Te kāds ir?
Palīgā! Palīdziet man!
Ei!
- Kas tur ir? - Velns!
Džeikobs?
Ei, kā tev iet?
Jums nekas nekaiš? Man iet labi.
Kad tu esi te, ir labāk.
Es kārtīgi sasitu galvu, bet visam vajadzētu būt kārtībā.
Es cenšos nekustēties,
jo tā runā, ka kustēties nevajagot.
Mans telefons ir piesprādzēts mocī.
Labi. Nekustieties!
- Vienkārši palieciet tur... - Labi.
...un es pasaukšu palīgā. Ja?
- Jā, labi. Jā. - Labi?
- Tā. - Labi.
- Viss būs labi. - Tā. Velns!
- Ievelc dziļu elpu! - Man viss labi. Ir labi.
Tu vari. Tu to vari, Džeikob! Tu esi mans varonis!
Būs labi.
- Mani tas tiešām uztrauc. - Kāpēc?
Tētis to necieta, jau pirms
tā bija pateikusi, ka viņš sasniedzis augstāko punktu,
un nu mamma ir tautas princese?
Kāpēc neviens par to nerunā?
Patiesībā visi par to runā,
un tava mamma par to ir ļoti lepna.
Es neesmu par to ļoti lepna. Un vai tev jāsūta īsziņas tieši tagad?
Es jautāju direktorei Petai par viņas avāriju, ja drīkst.
- Direktorei Petai bija avārija? - Es negribu zināt.
Kā ar tevi, Trī? Kas bija teikts par tavu potenciālu?
- Podniece. - Podniece? Forši.
Tāda, kas gāž podus?
Jā, tēt. Kas gāž podus.
Nu, keramiķe.
- Jā, paldies. - Jā.
Mana skolniece to izdarīja vairākas reizes un vienmēr dabūja to pašu.
Jā.
Jā?
Tev arī tā bija? Cik reižu tu to izdarīji?
- Tikai dažas. - Es dabūju "dejotāja",
ja nu kāds gribēja zināt.
Tas gan nav nekāds pārsteigums.
Mana karjera Ņujorkā bija diezgan pārliecinoša.
Bet tad piezagās dzīve.
Vai kādam ieliet Châteauneuf-du-Pape?
Jā, man.
Vai kādam, izņemot Trīnu, ieliet Châteauneuf-du-Pape?
Es neatteikšos, Kasa. Šis ir gards vīns.
Tas ir no 2011. gada, kas tajā reģionā bija īpaši labs gads.
Tāpēc sajutīsi zemeņu un ādas notis.
- Oho! - Es arī pacienāšos.
Galu galā, mēs svinam.
Kērij, domāju, ka pagaidīsim vismaz līdz desertam.
Nespēju sagaidīt.
- Beidzot ejat pensijā, ja? - Mēs neejam pensijā.
Bet mēs mainām dzīvi.
Patiesībā mēs šķiramies.
Ko?
MORPHO mūs iedvesmoja. Mēs esam tik laimīgi!
Kā...
Kā MORPHO jūs iedvesmoja?
- Jā, mana kartīte palīdzēja saprast... - Jā.
...ka man tiešām ir vajadzīgs laiks vienatnē.
Tāpēc es gadu apceļošu Eiropu viena pati.
Kas notiek?
Kas uz tavas kartītes bija rakstīts?
- Dziedniece. - Dziedniece?
Dziedniece.
Zīme no Visuma, ka jāsāk sevi dziedināt.
Bet varbūt tas nozīmēja "ārste" - profesija, ar ko nodarbojies katru dienu.
Nē. Es vairs negribu būt ārste.
Es vairs nespēju ārstēt. Es biju ārste Īrijā.
Es pārcēlos šurp, lai pārņemtu mammas praksi.
Mīļais, es nekad neesmu veltījusi laiku sev - pat tad, kad saslimu.
Nav gan.
Man vajadzēja šādu atgādinājumu.
- Tas ir lieliski, vecomāt. - Paldies, mīļā.
- Es dabūju "vīrietis modelis". - Sakiet, lai viņš izbeidz!
Tiešām bija rakstīts "vīrietis"?
Es jau gadiem saku, ka viņam ir apbrīnojama figūra.
Jā, nu.
- To teikt pieder pie tava darba. - Acīmredzot vairs ne.
Kērijs ir parakstījis līgumu ar aģentūru, kas nodarbojas ar reģionālajām reklāmām.
- Kas tas ir? Jāstrādā lielveikalos... - Jā.
...un par glīto Santaklausu.
- Nu velns! - Par glīto Santaklausu?
Jā. Iedomājies? Tādi ir.
Tas mums abiem nāks par labu.
Mēs ar Eloīsu jau viendien jokojām.
Teicu: "Vajadzēja izšķirties jau sen."
- Labais, tēt. - Nē, bet mums prieks, ka neizšķīrāmies.
Jo mēs zinām, cik ļoti šķiršanās satrauc jūtīgus bērnus.
Nē, esmu satraukts arī tagad.
Es atvainojos!
Izij! Ceru, ka tu ne... Es nedomāju par jums ar Martu.
Protams, ne jau visas šķiršanās ir traumējošas.
Kasu tā laimīgā kārtā nav ietekmējusi.
Eloīsa, nesatraucies!
Tik viegli mani nevar apvainot.
Un nevienam nav jāstāsta, cik brīnišķīga ir mana meita.
Paldies jums par vakariņām.
Un daudz laimes dzimšanas dienā, Dastij!
Pareizi, svinam taču manu dzimšanas dienu!
Atā, vecomāt!
Ak vai! Es atvainojos.
Es negribēju apbēdināt tavu māti.
Tas nebija par viņu.
Kaut kā vienmēr tomēr ir. Tāpēc...
Vai jūs viens otru vēl mīlat?
Ak dievs, jā.
Dēls, tici man! Vairāk nekā jebkad.
Tāpēc mēs viens otru atlaižam brīvībā.
Es zinu, ka tā ir liela pārmaiņa, dēls.
Vai ne? Bet tev mums jāuzticas.
Mēs darām to, kas nāks par labu pašiem un mūsu attiecībām.
- Vai tu sasprindzini muskuļus? - Nē.
Tādas manas rokas ir.
Kad tu kļuvi tik uzpumpēts, tēt?
Es neesmu uzpumpēts.
Varbūt tikai mazliet uzpumpēts.
Tu droši vien teiktu "maķenīt uzpumpēts".
Es nekad tā neteiktu.
Es tikai gribu, lai tu paskatītos uz to no gaišās puses.
Saproti, šī mašīna palīdz mums...
ieraudzīt sevi no citas puses un uzzināt ko jaunu par citiem.
Piemēram, tu.
Tu nezināji, ka esmu mazliet uzpumpēts, pareizi?
- Un es nezināju, ka proti svilpot. - Jā, bet ko tu tagad dari?
Es atkailinos, dēls.
Un gribu, lai atkailinies arī tu.
Es negribu vilkt nost kreklu.
Es gribu, lai man uzsvilpo, dēls.
Tūlīt pat.
Kā var panākt, ka krūškurvis ir it kā divdaļīgs?
Es guļus veicu dažādus svaru cilāšanas vingrinājumus.
Un te uzklāju mazliet saules krēma.
Man nepatīk uz to skatīties.
Nu...
Es nevilkšu mugurā kreklu, kamēr tu nesvilposi.
Visus tos gadus, kad dzīvoju Īrijā
un varēju ielēkt lidmašīnā uz Spāniju par 50 dolāriem...
Es nespēju iedomāties, cik ļoti man tā pietrūks.
Jā.
Tev būs man jāiesaka, ko Eiropā apskatīt.
Jā.
Es noteikti esmu tā, kam to prasīt.
Nē, pag! Vai tad tu vienu koledžas semestri nemācījies ārzemēs?
Tikai Itālijā.
Tikai Itālijā. Skaidrs.
Es dzīvoju Montepulčāno, Toskānā.
Montepučā... Pasaki vēlreiz!
Montepulčāno.
Ak dievs, cik skaisti!
Tur bija maza kafejnīca, kur es varēju lasīt, iedzert vīnu un...
- Vienalga. - Ko tu gribēji teikt?
Nezinu. Ik reizi, kad iedzeru glāzi Montepulčāno vīna,
es burtiski sajūtu lineļļas smaržu,
ar ko viņi tīrīja kafejnīcas bāra leti.
Tev tur jāatgriežas.
Jā.
Cik liels ir tavs čemodāns? Ietilpšu?
Es varu ielocīties. Esmu tik maza.
Nē, es būtu ar mieru. Iebāz Trīnu rokas bagāžā!
Atvaino! Es pati ietilpstu rokas bagāžā.
Bet man arī patīk doma, ka es to darīšu viena.
Pag! Kāpēc traukus mazgājam mēs?
Paskatīsimies, ko tie puikas dara. Ejam!
Ak vai!
Tu re!
Parādi sevi, mīļais!
Jā, mums te lejā bija tāds vīru vakars.
Tēva un dēla laiks.
Jā. Ļoti klasiska tēva un dēla uzvedība.
Tāpēc es...
Es paiešu malā.
Kas notiek ar to kreklu?
Kāpēc tu ne... Kāpēc tu...
Mīļais, kāpēc tu to kreklu turi tā?
KASAS SOMELJĒ LIETAS
Papucīt!
Nesauc viņu tā!
Ak dievs! Tu... Beidz! Tas ir pārāk seksīgi.
Tu tā saki, jo esi mana bijusī sieva.
Tā, Eloīsa. Es gribēju tev iedot šo.
- Tā ir par vīnu... - Jā.
...bet tur ir arī daudz par ģeogrāfiju, tāpēc...
Domāju, ka esi bijusi tikai Itālijā.
- Te ir... - Jā.
Vienubrīd domāju, ka varētu aizbraukt uz Franciju, bet...
- Negribu tev to atņemt. - Nē, nekas.
Es to tāpat neskatos.
Nu, paldies.
Un ceru, ka zināt: mēs mīlam jūs abus.
- Es tevi arī mīlu, mamm. - Es tevi arī.
- Jā. Mēs mīlam jūs abus. Abus. - Jā. Viņa to tikko pateica, tēt.
Viņa tikko pateica. Tu esi tik sasvīdis. Padomā!
Tas nekas. Viņš vienalga smaržo lieliski.
Labi. Varēsim manu tēvu ostīt vēlāk. Nu jums jādodas mājās.
Labi. Viss kārtībā, mīļais.
- Mīlu. - Visu labu!
Uzvedieties labi!
Atvaino, ko?
Hei! Zinu, ka tas tevi šokēja.
- Jā. - Bet viņi izskatās ļoti laimīgi.
Tāpēc būs labi, vai ne?
Nu, zini,
es gribētu, lai tiktu atzīts, ka tas ir ārkārtīgi strauji
un destabilizējoši.
Nu, kad iešana pa mēli un svilpošana ir beigusies.
Mums nav cilvēki jāiedrošina šķirties.
Domā, ka pasaulei vajag vairāk šķirtu modeļu?
- Es tikai... - Tas ir neprāts! Nē?
Kas ar visiem notiek?
Kāpēc pēkšņi visi tik izmisīgi grib mainīt savu dzīvi?
Un kāpēc tu man uzdāvināji tereminu? Parunāsim par to!
Par ko? Par tereminu?
Par tereminu, jā. Jā, par tereminu.
Es to nelūdzu. Manā sarakstā tā nebija.
Ko tu...
Ko tu man centies pateikt, kad uzdāvini ko tādu?
Tikai iedomājos, ka uzdāvināšu tev ko citādu un vienreizīgu.
Jo es neesmu vienreizīgs.
Ak dievs, Dastij, nē! Ak kungs!
Tu esi īpašs. Tu esi apbrīnojams.
Bet, mīļum, tavs tēvs sāk jaunu karjeru,
tava mamma apceļos pasauli,
bet tu pat nevari izmēģināt mūzikas instrumentu?
- Viņa teica - Eiropu. - Ko?
Nē, tikai tu teici: "Viņa apceļos pasauli."
Viņa teica - Eiropu.
Tas ir par vienu kontinentu vairāk, nekā esi gatavs apceļot tu.
Es esmu bijis Eiropā, Kasa. Kur, tavuprāt, atrodas Īrija?
Bet tu neesi braucis uz Eiropu, Dastij.
No Eiropas tu ieradies. Patiesībā tu neesi bijis nekur.
Es atvainojos, Amēlija Erharte!
Aizmirsu par tavu braucieniņu pa vīna dārziem pirms divām desmitgadēm.
Es arī atvainojos.
Atvainojos, ka tev nav nekādas intereses paplašināt savu redzesloku.
Un atvainojos, ka nopirku tev ko tādu, ko tu nelūdzi.
- Atvainošanās pieņemta. - Nē!
Tev nav jāpieņem mana nepatiesā atvainošanās.
Es to pieņemu no visas sirds.
Tu prasīji, vai es esmu laimīga.
Vai tu esi laimīgs?
Vai šī ir laime...
Es nezinu, vai šī ir laime, Kasa.
Man par to nekad nebija jādomā, un bija ļoti labi.
Bet tagad kaut kādas stulbas mašīnas dēļ
man par to jādomā visu laiku.
Arī man par to jādomā visu laiku.
Un es domāju, vai un kā es varu kļūt laimīgāka.
Varbūt arī tev to vajadzētu pamēģināt.
Tas ir kas jauns.
Kas tad?
Ka tu ar tēti strīdies.
Nekas tāds, par ko būtu jāuztraucas.
- Mums viss ir labi. - Es neuztraucos.
Acīmredzot šķiras tikai ļoti laimīgi cilvēki.
Vai zināji, ka vīna garšošanā ir pieci soļi?
Ne jau tā... Padomā!
Kur tur iznāk pieci soļi?
Jā. Labi, tas bija uzmanības piesaistīšanai.
Pirmais solis - jāpaskatās, kāda ir krāsa.
Tā, paņem glāzi un pacel augstāk! Pagriez pret gaismu!
Tas ir sarkans.
Nākamais - jāsaskalina. Jā.
Ļoti viegli, ar rokas locītavu.
Tā, tagad vīns atveras.
Vai redzi tās svītras uz glāzes malas?
- Jā. - Tās sauc par kājām.
Jautājums. Vai vīnu kaut kad varēs arī dzert, vai tas ir...
Pasaki, ko tu sasmaržo!
Nu, ķiršus?
- Jā. Labi. Tagad iemalko! - Labi.
Iemalko! Jā. Labi.
Un nu izbaudi!
Tā MORPHO padarīšana tevi tiešām ir samulsinājusi, vai ne?
Tā tiešām ir.
Domāju, ka sāku saprast to,
ka gribu būt tāda mamma, ko tu apbrīno.
Tu jau esi.
Nē, bet... lai es tāda būtu, es nevaru...
Es nevaru pati būt neapmierināta, ja?
Es nevaru būt tāds cilvēks, kas ir tik sarūgtināts par nesasniegto,
ka pie katras iespējas otru noniecina.
Tiešām nezinu, par kuru tu runā.
Tas ir tīri hipotētiski.
Protams.
Es negribu čakarēt tev prātu.
Man tas jau ir pietiekami sačakarēts.
Tu šo iespēju būsi palaidusi garām.
Ja tas ir tās mašīnas dēļ,
domāju, ka tev mazliet jāatslābst.
Tas ir svarīgi tikai tad, ja gribi, lai tas būtu svarīgi.
Man liekas, ka es gribu, lai tas būtu svarīgi, Trīna.
Un, ja tas...
Zinu, ka tu par mani smejies, bet...
Es par tevi nesmejos.
Man vienkārši vajag, lai tas kaut ko nozīmē.
Nu...
Tad panāc, lai tas nozīmē.
KARALISKĀ
Es izņemu savas preces. Tu tās vairs nespēj pārdot.
Es tev pārzvanīšu.
- Ko tu teici? - Tu dzirdēji.
Tu neizlemsi, ko citiem cilvēkiem vajadzētu gribēt.
Skaidrs?
Vai domā, ka Dīrfīldas iedzīvotāji grib lētus, briežveidīgus mēslus?
Kad pēdējoreiz kāds šajā pilsētā ir redzējis briedi?
To vajadzētu saukt nevis par Dīrfīldu, bet par Fīldu.
Briežu statujas pērk vislabāk. Atšķirībā no tā, ko esi izgatavojusi tu.
Jā?
Labi. Paskatīsimies uz tiem taviem pirktākajiem produktiem, ko?
Piemēram, šo te.
"Mājas domātas ģimenei". Tiešām? Ak mājas domātas tai?
Tad, lūdzu, es pirkšu tos visus.
Un arī akmeni, jo, kā mēs visi zinām,
"Dīrfīlda rullē".
Zini, kas nerullē?
Apkrāsoti akmeņi. Apkrāsoti akmeņi nerullē.
Apkrāsoti akmeņi ir tizli!
Tev nepatīk mani akmeņi?
Šīla, man patīk tavi akmeņi. Tie ir forši.
Es tikai gribēju izteikt vispārīgu domu.
Un vispār es gribētu vienu no taviem akmeņiem nopirkt.
50 dolāru? Par mazo?
Tie ir dārgi, jo ir smalki izstrādāti.
Labi.
Zini ko? Akmeni es nopirkšu vēlāk.
Tagad man ir pilnas rokas, jo es ņemu šos spilvenus.
Zvani mēram!
Tā. Es zinu, ka negribēji to darīt.
Bet es tiešām domāju, ka cilvēkus tas iedvesmos.
Tas ir ļoti mulsinoši.
Zinu, bet tas nāks par labu veikalam.
Lūdzu, pacel to augstāk pret mani!
VARONIS
PĒC M. VOLŠA GRĀMATAS MOTĪVIEM
Tulkojusi Inguna Puķīte