Hva syns du om disse?
- Trenger han solbriller? - Han trenger ingenting.
- Men han forventer 40 gaver. - Huff. Du skapte virkelig presedens.
- Gir han deg fortsatt pingviner i gave? - Nei, lunder.
- Lunder. - Ja, lunder. Hvis jeg hadde en tidsmaskin
og kunne dra tilbake til den ene gangen for 20 år siden
da jeg sa at jeg syns lunder er søte, én gang...
Ja, da hadde du gjort det.
Det er det eneste jeg hadde gjort. Forresten, jeg trenger lundekjeks.
Ja. Flott. Ja, søtt.
Ok, hvor mange har du nå?
- Med det jeg har hjemme, er vi oppe i 37. - Trettisju. Ok.
Du kan jo gi ham masse mynter til MORPHO-maskinen.
Dusty er definitivt ikke gamer.
Det er ikke et spill. Vent, Cass. Har du ikke prøvd den ennå?
Jeg føler at du alltid vet om ting før meg.
Hva gjør den?
Tja, den forteller deg vel bare hele grunnen til at du eksisterer.
Jeg fikk "forteller". Jeg sverger, det føltes som...
Som om noen strakk seg inn i sjelen min og satte ord på min hemmelige drøm.
Det hjelper vel hvis man har en hemmelig drøm.
Du skal gjøre det.
- Gjør det. Cass, av gårde med deg. - Nei.
Av gårde. Bare gjør det.
OPPDAG LIVSPOTENSIALET DITT
HVA ER PERSONNUMMERET DITT?
VENNLIGST LES AV FINGERAVTRYKKENE DINE!
LIVSPOTENSIALET DITT ER AVSLØRT!
LIVSPOTENSIALET DITT
- Hei. - Nat?
Ja?
Er dette en spøk?
Er det en spøk for deg?
Hva har du fått?
Bare alt dette.
Å, nei. Fra MORPHO-en?
Jeg har tatt bilde av folkene med de beste potensialene. Så...
Jeg tror ikke mitt er verdt å ta bilde av, så...
Kom igjen.
- Bursdagsselskap. - Ok.
KONGELIG
- Hei. - Hei.
Hva skjedde? Hvor var du?
- Jeg gjorde det. Jeg falt for fristelsen. - Nei.
- Hvordan kom du deg inn i butikken? - Jeg vekket Mr. Johnson.
Han ble ikke så sint.
- Ok. Hva fikk du? - Jeg fikk "lærer/plystrer".
- Hva er lærerplystrer? - Nei, "lærer/plystrer".
- Nei. Fikk du skråstrek? - Ja. Se på dette.
Ja.
Jeg har to jevngode livspotensialer, og jeg har oppnådd begge to.
- Det er utrolig. - Ja.
Først reagert jeg veldig negativt.
- Men så gikk jeg en tur... - Ja.
...og jeg tenkte: Vet du hva? Dette er faktisk bra.
Det er bra fordi det er... Hva kalles det? En bekreftelse.
- Jeg kan ikke tro at du prøvde den. - Jeg vet det.
- Du var så imot det. - Ja.
Jeg var redd for å si at jeg prøvde den, siden du var så... Du tok det så personlig.
Så du prøvde den?
Ja. Jeg...
"Lojalitet." Ja, nok et treffende kort.
-Å, nei. - Du er utrolig lojal.
Hva faen?
Fikk du "kongelig"?
- Ja. - Jøss.
- Hva betyr det? - Jeg vet ikke.
Skal du gifte deg med en prins?
For det første liker jeg ikke at du tror jeg må gifte meg inn i en kongefamilie.
Og for det andre tar jeg det ikke seriøst, for det betyr sikkert ingenting.
- Det kan ikke det. Det betyr ingenting. - Nei. Men dette er ekstremt nøyaktig.
Kanskje ditt kort betyr noe, og mitt ikke gjør det.
Akkurat.
Brukte du maskinen før eller etter at jeg spurte deg, og du sa nei?
Etter, tror jeg.
- Etter, tror du? - Ja.
Stor forskjell mellom de to.
Det var før jeg visste hvor mye du hadde imot det.
Jeg har ikke noe imot det. Jeg syns det er flott. Moro for byen.
Se på oss. Jeg har to potensialer som jeg allerede har oppnådd,
og ditt er helt uoppnåelig, så...
Ok.
Takk, Angelia.
Fordi jeg trodde du spøkte.
En vollgrav skaper for mange sikkerhetsproblemer, Martha.
Drukning, for eksempel.
Jeg er latterlig.
Nei, jeg er opptatt.
Kanskje du har hørt om Deerfest, som jeg planlegger helt på egen hånd.
Jeg tar det opp i neste borgermøte, men jeg lover ikke noe jeg ikke kan holde.
Ærlig talt.
Jeg slo opp med Martha for 30 år siden, men hun finner grunner til å ringe.
Cass, hvis det er flere mugger... Vanskelig nok å selge de andre prosjektene dine,
- som vinglassene og kjøkkenhåndklærne. - Dette er T-skjorter.
Kanskje tingene mine hadde blitt solgt hvis du hadde dem blant "Izzys utvalgte",
- i stedet for å gjemme dem. - Galskap.
- De ville ropt nepotisme. - Din butikk, mamma.
Og mitt embete, og jeg blir nøye gransket. Alt en borgermester gjør, er politisk.
Herregud. Hva betyr dette, Cass?
FEMINIST SOM ANDEN
Ingenting. Det er en spøk.
Er dette din første handling som dronning? Lage meningsløse T-skjorter til folket?
- Hvordan... - Nat sa det.
Og vet du hva?
Jeg fikk "danser", noe jeg faktisk oppnådde,
men jeg skryter ikke av det til alle.
- Jeg skrøt ikke. Nat bare var der. - Og foreslo Nat den leppestiften?
Kanskje hun skriver om det i Deerfield Digest.
"Kvinne bruker feil leppestift for hudfargen sin."
Jeg bruker leppestift fordi vi har middagsselskap i kveld.
- Det vet du. - Hvorfor det?
- For Dustys bursdag. - Ikke rop til meg, Cass.
Jeg kan ikke huske alles bursdager.
- Jeg er ikke en datamaskin. - Bursdagen var for 11 dager siden.
Vi flyttet middagen på grunn av deg.
Står det i kalenderen min, kommer jeg. Er det noe mer, eller var det alt?
Det var alt.
Keiserinne Matildas fetter, en fyr som het Stefan av Blois,
sa liksom: "Henrik sa på dødsleiet at jeg kunne bli tronarving."
Alle visste at Matilda fortjente det.
Unnskyld, Lydia. Fremføringen din er flott og omfattende.
Men jeg merker at alle er veldig distrahert, ikke sant?
Hvordan skal dere tenke på historie
når dere har så mange spørsmål om hva som skjer akkurat nå i denne byen?
Hvor kom den jækla MORPHO-maskinen fra? Det er det alle lurer på.
- Hva betyr MORPHO? - Det er en sommerfugl.
Det er en sommerfugl, ja. Jeg kan også sjekke ting på nettet.
Måtte du sjekke det? Den har en svær sommerfugl-logo.
Den er også formet som en sommerfugl, og den lager sommerfuglvinger.
Jeg skjønner det, Lydia. Jeg mente at MORPHO kanskje betyr noe annet.
Kanskje det også er navnet på et selskap? Så jeg søkte...
Alle søkte. Man får bilder av den blå morfosommerfuglen,
- men ikke noe selskap. - Tror du selskapet ville brukt samme navn?
De bruker fingeravtrykkene og personnumrene våre til datautvinning.
Jeg har aldri avgitt fingeravtrykk, og Johnsons har ikke wifi.
Og jeg har aldri sagt noe om å bli meteorolog, eller tenkt på å bli en.
Du trenger ikke det. En person kan forandre potensialet sitt.
Man kan ikke det. Jeg prøvde tre ganger.
- Ok. -"Morpho" betyr "den veldreide" på gresk.
Antikkens grekere trodde sommerfuglen brakte beskjeder
om fremtiden din, oppfylte ønsker og fortalte skjebnen din.
Jeg skrev det i gruppechatten. Ikke lat som om du visste det.
Det er ikke skjebne.
Skjebne betyr noe som vil skje samme hva du gjør.
Potensial er når noe kan skje. Og det er ikke nødvendigvis positivt.
Sto det noe negativt på kortet ditt?
- Nei, jeg bare... - Hva fikk du, Jacob?
- Jeg sier bare... - Oi, hva fikk du?
Jeg går.
- Er alt i orden? - Ja. Jeg kunne slippe Henrik-greiene, så...
- Ok. - Takk.
Dere gjorde ham opprørt. Kom igjen. La oss lære av dette.
- Vi kan ikke legge så mye press på Jacob. - Du spurte om han fikk noe negativt.
- Nei. - Han fikk noe negativt.
Hvorfor ikke si det om man fikk noe positivt?
Hjelp!
Hjelp! Er det noen der ute?
Hjelp! Hjelp meg!
Hei!
- Hvem er det? - Pokker.
Jacob!
Hei, hvordan går det?
- Er alt i orden? Jeg har det bra. - Jeg har det bedre nå som du er her.
Jeg slo hodet kraftig, men jeg tror det går bra.
Jeg prøver å la være å bevege meg. De sier man ikke skal bevege seg.
- Mobilen min er festet til motorsykkelen. - Ok. Ikke beveg deg.
- Bare bli der... - Ok.
...så ringer jeg etter hjelp. Ok?
- Ok. Greit. Ja. - Ok?
- Ok. - Greit.
- Det ordner seg. - Faen.
- Pust dypt. - Alt er i orden.
Du greier dette, Jacob. Du er helten min!
Greit.
- Jeg er bekymret. - Hvorfor?
Pappa raste mot maskinen før den sa at han hadde nådd toppen,
og nå er mamma folkets prinsesse.
- Hvorfor snakker ingen om dette? - Alle snakker om det, faktisk.
Og moren din er veldig stolt av det.
Jeg er ikke veldig stolt av det. Og må du sende meldinger nå?
Jeg spør rektor Pat om ulykken, om det er greit.
- Var rektor Pat i en ulykke? - Jeg vil ikke vite det.
Hva med deg, Tri? Hva var potensialet ditt?
-"Pottemaker." - Pottemaker. Kult.
- Som Harry Potter? - Ja, pappa. Som Harry Potter.
Som keramikk.
- Ja, takk. - Ja.
En elev prøvde den flere ganger, og resultatet var det samme hver gang.
Ja.
Ja? Skjedde det med deg? Hvor mange ganger?
- Noen få ganger. - Jeg fikk "danser", om noen lurte.
Ingen stor overraskelse. Karrieren min i New York var robust.
Men så skjedde livet.
Vil noen ha Châteauneuf-du-Pape?
Ja takk.
Vil noen andre enn Trina ha?
Jeg takker ikke nei, Cass. For en nydelig vin.
Fra 2011, som var et spesielt godt år i den regionen.
Du vil smake hint av jordbær og lær.
- Jøss. - Jeg tar også litt.
- Vi feirer jo, tross alt. - Cary, skulle vi ikke vente til desserten?
Jeg kan ikke vente.
- Skal dere endelig pensjonere dere? - Nei, men vi endrer kurs.
Vi skal faktisk skille oss.
Hva?
MORPHO-en inspirerte oss. Vi er så glade.
Hvordan inspirerte MORPHO-en dere?
- Vel, kortet mitt fikk meg til å innse... - Ja.
...at jeg trenger å være alene.
Så jeg reiser til Europa i et år som en enslig kvinne.
Hva er det som foregår?
Hva sto det på kortet ditt?
-"Helbreder." -"Helbreder"?
"Helbreder." Et tegn fra universet om å begynne med selvhelbredelse.
Eller kanskje det betyr lege, som det du jobber som hver dag.
Nei. Jeg vil ikke være lege mer.
Jeg er ferdig med det. Jeg var lege i Irland.
Jeg flyttet tilbake hit for å ta over mammas praksis.
Jeg har aldri tatt meg tid til meg selv, selv da jeg ble syk.
- Det er sant. - Det var påminnelsen jeg trengte.
- Det er flott, bestemor. - Takk, vennen.
- Jeg fikk "mannlig modell". - Få det til å slutte.
- Sto det "mannlig"? - Jeg har sagt at kroppen hans er flott.
- Det er jobben din å si det. - Ikke nå lenger, tydeligvis.
Cary ble signert av et byrå som spesialiserer seg i regionale reklamer,
- fremmøte på kjøpesentre... - Ja.
...og kjekke nisser.
- Fy søren. - Kjekke nisser?
- Det er visst en greie. - Dette blir så bra for oss.
Eloise og jeg spøkte om det. "Vi skulle skilt oss for flere år siden."
- Den var god, pappa. - Vi er glad vi ikke gjorde det.
Vi vet hvor opprørende separasjon er for følsomme barn.
Jeg er ganske opprørt nå.
Vennligst unnskyld meg.
Å, Izzy! Jeg håper ikke... Jeg snakket ikke om deg og Martha.
Ikke alle separasjoner er skadelige. Cass kom helskinnet fra det.
Eloise, slapp av. Det skal mer til for å fornærme meg.
Ingen trenger å fortelle meg hvor vidunderlig datteren min er.
Takk for middagen.
Og gratulerer med dagen, Dusty.
- Stemmer, det er bursdagsselskapet mitt. - Ha det, bestemor.
Jøss. Jeg er lei for det. Jeg mente ikke å gjøre moren din opprørt.
- Det handlet ikke om henne. - Alt handler om henne.
- Elsker dere fortsatt hverandre? - Herregud, ja.
Sønn, tro meg. Mer enn noensinne.
Det er derfor vi setter hverandre fri.
Jeg vet det er mye å ta til seg, sønn, men du må bare stole på oss.
Vi gjør det rette for oss og for forholdet.
- Spenner du musklene? - Nei. Armene mine er sånn.
Når ble du så muskuløs, pappa?
Jeg er ikke muskuløs. Bare en smule muskuløs, kanskje.
-"Muskuløs i skjul", ville nok du sagt. - Jeg ville aldri sagt det.
Skulle ønske du så fordelen ved dette.
Denne maskinen hjelper oss
med å omfavne nye sider ved oss selv og lære nye ting om hverandre.
Du visste aldri at jeg var en smule muskuløs, ikke sant?
- Og jeg visste ikke at du kunne plystre. - Hva er det du gjør?
Jeg blottlegger meg, sønn.
- Jeg vil at du skal blottlegge deg. - Vil ikke ta av meg skjorta.
Jeg vil at du skal plystre for meg, sønn. Akkurat nå.
Hvordan fikk du brystkassen til å være delt i to?
Jeg gjør et supersett med skrå benkpress og flyes med manualer.
- Jeg bruker solkrem mellom brystmusklene. - Liker ikke å se på det.
Vel...
Jeg tar ikke på meg skjorta igjen før du plystrer.
Alle de årene jeg bodde i Irland,
da jeg kunne ta et fly til Spania for 50 dollar...
Jeg innså ikke hvor mye jeg ville savne det.
Ja.
Du må gi meg alle anbefalingene dine om Europa.
Ja, for jeg er definitivt den du burde spørre.
Tok ikke du et semester i utlandet da du studerte?
Bare i Italia.
Bare i Italia. Ok.
Jeg bodde i Montepulciano i Toscana.
- Monteputia... Si det igjen. - Montepulciano.
Herregud, så vakkert.
Det var en liten kafé hvor jeg kunne lese og drikke vin og...
- Samme det. - Hva skulle du si?
Hver gang jeg drikker et glass Montepulciano,
kan jeg lukte linoljen som de vasket disken på kafeen med.
Du burde dra tilbake.
Ja. Hvor stor er kofferten din? Får jeg plass?
Jeg kan dreie kroppen. Jeg er liten.
Du vet jeg gjerne ville hatt Trina i håndbagasjen.
Unnskyld meg. Jeg får plass i håndbagasjen.
Men jeg liker tanken på å gjøre det alene.
Hvorfor tar vi oppvasken? La oss se hva guttene driver med.
- Jøye meg. - Kom igjen, skatt.
Vi hadde litt guttetid her nede. En far-sønn-greie.
Ja, dette er klassisk far-sønn-oppførsel. Så jeg skal bare...
Jeg skal flytte meg.
Hva foregår med skjorta?
Hvorfor holder du skjorta sånn, skatt?
CASS' SOMMELIER-GREIER
- Pappa! - Ikke kall ham "pappa".
- Herregud! Slutt. Det er for sexy. - Det sier du bare fordi du er ekskona mi.
Eloise, jeg ville bare gi deg denne.
- Den handler om vin... - Ja.
...men den tar også for seg geografien.
- Jeg trodde du bare var i Italia. - Jeg vurderte å dra til Frankrike, men...
- Det føles galt å ta den. - Nei da. Jeg ser aldri på den.
Vel, takk. Jeg håper dere vet at vi er glad i dere begge.
- Glad i deg også, mamma. - Glad i deg også.
- Ja, vi er glad i dere begge. - Hun sa det akkurat. Du er så svett nå.
Det går bra. Han lukter fortsatt utrolig.
Vi kan lukte på faren min senere. På tide å få dere hjem.
Ok. Du har alt, skatt.
- Glad i dere. - Ha det.
Oppfør deg pent.
Unnskyld, hva?
Hei. Jeg vet det var et sjokk for deg.
- Ja. - Men de virker veldig glade.
Det må være bra, ikke sant?
Jeg mener, jeg vil påpeke at det er ekstremt forhastet
og ustabilt. Nå som catwalken og plystringen er over.
Vi trenger ikke å oppmuntre folk til å skilles.
Trenger verden flere skilte modeller?
- Jeg... - Dette er galskap! Eller?
Hva foregår med alle sammen?
Hvorfor vil alle plutselig endre livene sine?
Hvorfor ga du meg en theremin? La oss snakke om det.
Om hva? Thereminen?
Thereminen, ja. Jeg ønsket meg den ikke. Den sto ikke på listen.
Hva prøver du å fortelle meg når du gir meg noe slikt?
Jeg ville bare gi deg noe som er annerledes og unikt.
- Fordi jeg ikke er unik. - Herregud, Dusty. Nei. Jøye meg.
Du er spesiell. Du er fantastisk.
Men faren din satser på en ny karriere, moren din reiser verden rundt,
og du kan ikke engang prøve et musikkinstrument?
- Hun sa Europa. - Hva?
Du sa: "Hun reiser verden rundt." Hun sa Europa.
Det er ett kontinent mer enn du er villig til å prøve.
Jeg har reist til Europa, Cass. Hvor tror du Irland er?
Du har ikke reist til Europa, Dusty.
Du kom fra Europa. Du har ikke reist noe sted.
Beklager, Amelia Earhart.
Jeg glemte den lille reisen din gjennom vingårdene for to tiår siden.
Jeg beklager også.
Jeg beklager at du ikke er interessert i å utvide horisonten din.
Jeg beklager at jeg ga deg noe du ikke ba om.
- Jeg godtar beklagelsen. - Nei!
- Du får ikke godta min falske beklagelse. - Jeg godtar den fullt ut.
Du spurte om jeg var lykkelig.
Er du lykkelig? Er dette lykkelig?
Jeg vet ikke om dette er lykkelig, Cass.
Jeg har aldri trengt å tenke på det, og det var greit.
Men på grunn av en jævla maskin må jeg tenke på det hele tiden.
Jeg må også tenke på det hele tiden.
Og jeg tenker på om og hvordan jeg kan bli lykkeligere.
Kanskje du også burde prøve det.
Det er nytt.
- Hva da? - At du og pappa krangler.
Det er ikke noe å bekymre seg for.
- Det går bra. - Jeg er ikke bekymret.
Det er visst bare veldig lykkelig folk som skiller seg.
Visste du at vinsmaking er en femstegsprosess?
Det er ikke sånn... Jøss.
Hvor er de fem stegene?
Greit, du fikk den.
Første steg: Du skal se på fargen.
Jøss.
Ok, ta glasset og hold det opp. Hell det mot lyset.
Den er rød.
Så skal du snurre på glasset. Ok. Veldig forsiktig, med håndleddet.
Ok. Det lufter vinen.
Ser du de små stripene på siden av glasset?
- Ja. - De kalles bein.
Spørsmål. Får vi noensinne drikke vinen, eller er det bare...
Fortell meg hva du lukter.
- Kirsebær? - Ja. Ok. Ta en slurk.
Slurk. Ja. Det er bra.
Og nå nyter du den.
Denne MORPHO-greia har gjort deg forvirret, eller hva?
Det har den virkelig.
Jeg tror jeg innser at jeg vil være en sånn mor som du beundrer.
Du er det.
Nei, men for å være det, kan jeg ikke ha mine egne frustrasjoner.
Jeg kan ikke være en som er så bitter over drømmene som brast,
at hun alltid må få deg til å føle deg uviktig.
Jeg vet ikke hvem du kan snakke om.
- Det er rent hypotetisk. - Selvfølgelig.
- Jeg vil ikke ødelegge deg. - Jeg er ganske ødelagt alt.
Så det kan være litt for sent.
Hvis dette handler om maskinen, må du ikke være så streng mot deg selv.
Det er bare viktig hvis du vil at det skal være viktig.
Jeg tror jeg vil at det skal være viktig, Trina.
Og hvis det er...
- Jeg vet at du ler av meg, men... - Jeg ler ikke av deg.
Jeg trenger at det betyr noe.
Vel...
Få det til å bety noe.
KONGELIG
Jeg trekker tilbake produktene. Du kan ikke selge dem lenger.
Jeg ringer deg tilbake.
- Hva sa du? - Du hørte meg.
Du får ikke bestemme hva andre folk skal ønske seg. Ok?
Tror du Deerfields innbyggere vil ha billige hjortegreier?
Når var forrige gang noen så en jævla hjort i denne byen?
Den burde ikke hete Deerfield. Den burde hete Field.
Hjorteskulpturene selger godt, i motsetning til alt du har laget.
Jaså? La oss se på noen av de andre tingene som selger godt.
Som denne.
"Hjem er for familie." Jaså? Er det det et hjem er for?
La meg kjøpe alle disse.
Og en stein, for som vi alle vet: "Deerfield rocker."
Vet du hva som ikke rocker? Malte steiner. Malte steiner rocker ikke.
Malte steiner suger, for faen!
Liker du ikke steinene mine?
Sheila. Jeg elsker steinene dine. Jeg ville bare få frem et poeng.
Jeg vil faktisk gjerne kjøpe en av steinene dine.
- Femti dollar? For den lille? - De er dyre på grunn av alle detaljene.
Ok. Vet du hva? Jeg kommer tilbake for å kjøpe en stein.
Akkurat nå er hendene mine fulle, for jeg tar disse putene.
Ring borgermesteren.
Ok. Jeg vet du ikke ville gjøre dette,
men jeg tror det vil inspirere folk.
Jeg syns det er pinlig.
Jeg vet det, men det er bra for butikken.
Vennligst hold kortet høyt opp for meg.
HELT
BASERT PÅ BOKA AV M.O. WALSH
Tekst: Espen Stokka