Tak na co čekáte?
Do toho.
MORPHO OBJEVTE SVŮJ ŽIVOTNÍ POTENCIÁL
OBJEVTE
SVŮJ
ŽIVOTNÍ
POTENCIÁL
VÁŠ ŽIVOTNÍ POTENCIÁL
- ...hodně štěstí... - ...hodně štěstí...
Počkat. Kdo...
- ...milý Dusty. - ...milý tati.
- Hodně štěstí, zdraví. - Hodně štěstí, zdraví.
- Dal jsem všechny! - Hurá!
Co sis přál?
Úplně jsem zapomněl.
Nic sis nepřál?
Nic nepotřebuju, když mám takovou rodinu.
To je trapný.
Takže těch 40 dárků mám vrátit?
Dostanu jich 40? Sem s nima!
Urychlete to.
- Studentská směs. - Páni!
Nová čelovka!
Baterky.
- Lepší. - Fajn.
Co tam je? Co to jíš?
40: ZASTŘELTE MĚ
Vtipné tričko, ze kterého mám špatný pocit.
Jsem na něj pyšná.
Čtyři dolary.
- Scvaknuté. - Mám tě ráda, tati.
Koloběžka! Ty brďo!
Jo, to je pro dospělýho chlapa ten nejlepší dárek.
A dokonce s maskáčovou přilbou, protože na koloběžce jsi v podstatě voják.
- No jo. - Už můžeš jít do školy.
Děkuju.
- Díky. - Všechno nejlepší.
Díky, Tri.
- No ne! Jsi nejlepší. - Ty seš roztomilej.
Budeš úžasnej. Nemůžu se dočkat.
Sednu si s ní, ať si zvyknu.
Dobře.
Tak jo.
Tohle je překvápko!
- Je toho moc. - Tak jo.
Připravenej?
Ty jo. Podívejme se.
To je...
Je to theremin.
- Theremin. - Jo.
Starý hudební nástroj využívající elektromagnetické vlny.
Nesahá se na něj.
- To jsem chtěl? - Ne.
Ne.
Myslela jsem, že se ti bude líbit, máš rád hudbu, pořád si pískáš.
Jsi překvapený?
Překonala ses, lásko.
Jupí! A víš, že to není všechno, že?
Co by to bylo za narozky,
kdybych pro tebe neměla překvapení na večer.
Božínku.
Cassandro, a to ani není čtvrtek.
Viď?
Sakra.
U JOHNSONA SMÍŠENÉ ZBOŽÍ
Ahoj! Dobré ráno, Izzy.
Myslíš „dobré ráno, paní starostko Fontaineová“?
To jsem myslel. Díky za opravu.
Dusty! Máte novou mašinu.
- Je to žihadlo. - Jo.
Ale potřebuje raketové palivo.
- Dobře. - Dvě mlíka, jeden cukr.
Máte to zadarmo, oslavenče.
Už je to venku.
Už je mi 21.
Všiml jste si mojí nové hračky?
Za dva dolary, co jste ušetřil za kafe, vám řekne potenciál vašeho života.
Fakt, jo? Kde jste ho vzal?
Netuším. Když to v pátek přivezli, měl směnu Jacob.
Ale přes víkend ho vyzkoušelo dost lidí
a podle všeho to vydělává, tak se na nic neptám.
Co vy na to, pane Maliku? Nejlíp investované dva dolary?
VELKÝ POPRASK NA MALÉM MĚSTĚ
Jimbo!
Ránko, Larry. Ránko, Liso!
STŘEDNÍ ŠKOLA
Nazdar, Jamie! Čau, Jamie C.!
Ahoj, Jasmine. Ten nový účes je super.
Ahoj.
Ahoj, jak je?
Čauky.
- Čau, Joshi. - Pěkná kolobka, oslavenče!
Díky. Můžeš si ji půjčit!
- To ti připomenu. - Možná.
- Co se děje? - Pane učiteli! Hele.
Hádejte, z koho bude slavný meteorolog.
Někdo byl u pana Johnsona.
To je tvůj životní potenciál?
Ano. Podle Morpha budu jednoho dne stavět rakety.
Asi nevíš, co je meteorolog.
Nejspíš si tu kartičku vyrobil sám.
- Trefa. - Co... Ne!
Na co nějaký hloupý automat?
Savannah má potenciál stát se prokurátorkou.
Ne! Jacob u toho byl. Viděl mě.
Jakeu, no tak, podpoř mě.
Podle mě je to kravina.
Fajn.
Zamyslíme se nad volbou slov a otevřeme si učebnice.
Probírali jsme manželky Jindřicha VIII.
Zkusme to vyřídit rychleji než on.
On byl rychlý dost. Říkám nesmysly.
U GIORGIA AUTENTICKÁ ITALSKÁ ATMOSFÉRA
LASER ARÉNA
Je to dobrý. Pokud chceš vědět, jestli zítra bude pršet,
zavolej mému nejhoršímu studentovi Axelovi.
Možná zavolám.
Kdoví? Třeba to Axela inspiruje, aby se doopravdy...
Co? Stal meteorologem?
Nebo aby si věřil.
Nat měla na kartičce „vypravěčka“.
Prý to bylo, jako by jí někdo nahlédl do duše
a pojmenoval její tajný sen.
To není moc tajný, když všude chodí a říká, že bude vypravěčka.
Ta ženská jenom ráda drbe.
Dobře, ale jak to ten automat ví?
Je to podvod.
Ze všech stran slyším o dobrých potenciálech.
Nikdo neříká, že bude třetí nejlepší popelář v Deerfieldu.
Tos měl ty, co?
A co ty?
Jaký by byl tvůj potenciál?
Veselte se, oslavujte, máte velký den.
Jsme moc rádi, že i s rodinou jste přišel sem.
U Giorgia, v italské restauraci a sportovním středisku
užijete si nejlepší náladu,
hromady jídla a zábavu.
Jo!
To bylo moc hezké.
Ale mám pocit, že nezpívali všichni.
Taky se mi zdá, že nezpívala tady ta sekce.
- Ta, co uhýbá pohledem. - Byla zticha.
Proč jste šli sem?
- Kvůli „hromadám jídla a zábavě“. - Hromadám jídla.
Tak jo, zpátky do práce, vážení.
Ona neví, že jsme její rodiče.
Tys nepoznala mamku s taťkou.
Znáš nás z domu!
- Stvořili jsme tě! - Jo! Trino!
Máme tě rádi!
- Nazdárek. Co na to říct? - Ahoj!
Šikovní lidi se hledají těžko. Asi to má v genech.
A po Cass to určitě nemá, takže koukám spíš semhle!
No jo, Giorgio.
Dělám si srandu.
Bavíme se. Trochu se pobavíme.
Ta holka má potenciál.
To mi připomíná... Zkusili jste ten automat MORPHO?
- Panebože. - Zrovna jsme o tom mluvili.
Víte, co vypadlo mně?
Superstar.
No není to děsivý?
Fakt mě to vyděsilo.
- To je drsný. - Strašidelný.
Nevím, jestli si pamatujete, ale byl jsem první italský brankář
v historii New York Rangers.
A nejmladší.
- To nezapomeneme. - Je to i na lístku.
Měl jsem mega potenciál...
GIORGIŮV PŘÍBĚH OBŘÍ POJISTNÉ PLNĚNÍ!
...dokud jsem si nezničil ruku,
- když jsem zvedal přes 210 kg. - Jo, to už jsme slyšeli.
- Kolik jsi uzvedl? - Ale nebýt toho úrazu,
- neměl bych restauraci. - No jo.
Což byl taky můj celoživotní sen.
Takže jak potvrzuje ten děsivý automat, „superstar“ má hodně významů, Déčko.
Dusty to nechce zkusit.
Fakt ne?
Cože? Proč ne?
Nechtěl jsi odjakživa něčím být?
Nemáš nějaké skryté ambice nebo talenty?
Dusty umí dobře pískat.
Mimo další skryté talenty.
Umí pískat. No teda.
Cass má štěstí.
A ty taky, kamaráde. Říkám to už od střední.
Prásknout do toho s touhle...
Třeba je tohle tvůj potenciál. „Nejšťastnější chlap na světě.“
- Co ty na to? - Jo.
Mám všechno, co jsem kdy chtěl.
Možná jsi toho chtěl málo.
Hezký večer vám oběma.
Zahrajte si nějakou hru, jo?
- Dej to, zlato. - Jo, dám to pokaždý.
Sakra! Bacha.
- Nejsi ve formě. Není ti horko? - Uvolním se.
- Omezuje mě to. - Jo, uvolni se, zlato.
Zlato!
- Dobrý. - Nula bodů.
Kruci.
- To je všechno? - Jo.
Jo. Ty automaty vám asi nějak nefungujou.
- Bylo to rozbitý. - Určitě.
Gratuluju. Vyhráli jste tužku.
Děkuju.
Připadám si výjimečně.
Možná mám skrytých talentů víc.
Nenapadlo tě to?
Párkrát jsem o tom přemýšlela.
A co já?
Ty? Tys byla skvělá.
Nejlepší, cos měl?
Jsi jediná, co jsem kdy měl. Takže jo.
Dusty?
Můžeš mě ojet ještě jednou?
Co říkáš?
Můžeš mě ojet ještě jednou?
To teda jo.
- Jo? - Jo.
Chceš stejně, akorát znovu?
Jo.
To je novinka.
Myslíš hned teď?
Jestli můžeš.
Určitě.
- Jo? - Jo. Pro tebe to udělám.
- Tak já ti pomůžu. - Jo.
Uvolni se, zlato.
Víš, já teď vlastně asi nemůžu.
- Dobře. - Promiň, ono...
- To ta druhá piña colada. - To nevadí.
Myslel jsem si, že pak půjdu rovnou spát.
To nic. Dělala jsem si srandu.
Jo, právě jsme to dělali.
Cass?
Ty umíš pískat?
Jo.
Co to sakra je?
VYHLEDAT MODRÉ TEČKY NA ZADKU PROČ
Komu píšeš?
Ne, nepsal jsem. Jenom čekám na snídani.
Promiň, lívance to nejsou.
Tvůj velký den byl včera.
Nepůjdu hned do motorkářského klubu.
Rozumíte. Ale něco vám povím.
Motorku jsem chtěla už od malička.
Takže přinejmenším mi ten automat sděluje, že to nebylo zas tak mimo.
Nebo třeba jo!
Celý penzijko jsem dala za novýho Harleye.
Koukněte na otce Reubena.
Říká si: „Paní ředitelko Pat, vám úplně hráblo!“
Říkáte si to, otče?
Podle mě je přirozené,
že chce člověk věřit něčemu, co zní až moc hezky.
Jako když Dawn Caswellová tvrdila, že ve svých hortenziích viděla tvář Boha.
Povím vám to stejné, co jsem řekl Dawn:
„Člověk vidí, co vidět chce.“
Nebojte.
V týmu jsem byl třetí nejlepší v doskocích.
Shromáždil se dav lidí,
kteří se přišli podívat na loď Queen Mary, kterou Jiří V. pojmenoval
po největší...
Ve Westminsterském opatství přihlíží ještě větší dav korunovaci
Jiřího VI. a jeho ženy Alžběty králem a královnou...
LHÁŘKA
...britského společenství národů a indickým císařem a císařovnou...
...nastoupil na trůn po abdikaci svého bratra Eduarda.
Jacobe! J-Bobe! Počkej.
- Ahoj. - Pane Hubbarde, jaké byly narozky?
Jo, byla to parádička. Fakt bombička.
To se asi neříká.
Chtěl jsem ti říct, že budeme probírat Jindřicha I.,
a kdybys na tu hodinu nechtěl jít, tak to nevadí.
Půjde tam i o násilí mezi bratry.
Trochu se bojím, aby tě to nerozrušilo.
Myslím, že nerozruší, protože jsem svého bratra nezabil.
A on ani nebyl král, takže...
To jsou trefné poznámky.
A ještě jsem ti chtěl říct,
že i když se o tom, co se Koltonovi stalo, nemluví,
neznamená to, že se na něj zapomnělo. To doufám víš.
Neumím si představit, co zažíváš, jak to všechno zvládáš, chodíš do školy
a do práce k Johnsonovi.
Jo.
To muselo být divné, když jsi onehdy měl směnu
a objevil se ten automat MORPHO.
- O tom mluvit nechci. - Já taky ne.
Všechny zajímá, kde se tam vzal.
Vždyť je to jedno!
Aspoň mně. Je mi to putna.
Je mi to dvě putny.
Ale divím se, že to nezajímá pana Johnsona. To je divné.
Kdyby se mu tam objevilo pět pinballů,
- chtěl by vědět, kde se vzaly. - Já to nevím.
Zřejmě to neví nikdo.
- Měl bych se vrátit do třídy. - Jo, já taky, jasně.
Mimochodem, jak víš o mých narozkách?
Od Triny.
Takže tohle pololetí máte společné předměty?
Ona si většinu předmětů zrušila, takže... ne.
Jo, vlastně. Zrušila si je.
Musíme si promluvit o Trině.
Víš, že si zrušila většinu předmětů?
- To není nic moc, ne? - Dusty, no tak.
Měla to teď těžký.
Já vím, ale...
Nechci, aby tu situaci nějak zneužívala.
- Zneužívala? - Jo.
Později se jí to vymstí. Tohle je důležitý rok.
Jasně.
Nemá zneužívat toho, že jí umřel přítel?
To si myslíš, že dělá?
Ne. Nevím, co dělá.
Dřív se nám se vším svěřovala.
Teď mám pocit, že už nic nevím.
No a co?
Třeba nemusíš vědět všechno, co se komu děje.
Třeba si lidi něco chtějí nechat jenom pro sebe.
To mě znepokojuje. Všechno dobrý?
- Jo. - Dobře.
Přijdeš mi nesvá.
- Nesvá? Fakt? - Ne úplně, ale...
- Cože? - Ne nesvá, ale taky ne svá.
- Týká se to toho automatu? - Ne.
Vyzkoušelas ho?
Ne!
- Jsi nešťastná? - Co to vůbec znamená?
Jsi v našem vztahu nešťastná?
Mohl by sis to uklidit, prosím?
Chci lisovat a potřebuju prostor.
Dobře.
Zkoumání historie je zkoumání změn.
Zjišťujeme nejen to, co se stalo, ale taky kdy, kde a proč se to stalo.
Stavějí se hrady, bojuje se v bitvách,
svrhují se vlády a ruší zákony.
Ale nic se nestane okamžitě.
Napětí bublá pod povrchem a narůstá.
Konflikty přicházejí a odcházejí a časy se pomalu mění.
A to, co vypadalo jako náhlá, šokující změna,
se z hlediska historie...
zdá naprosto nevyhnutelné.
Přijedete pozdě!
Hej.
Co to děláš?
Nemůžete to otevřít a ukázat nám, jak jste to udělal?
Myslíš, že bych to vyrobil? Sotva umím používat mobil.
Nikdo na to ani nesáhne. Jasný?
Chceš vrátit peníze?
Tady je máš.
Co to?
Celý život jsem schovával kouzelnické knížky z dětství.
Dokud jsem nepoužil automat...
KOUZELNÍK
...nevěděl jsem proč.
Kdo to chce zkusit?
Nikdo, kdo přepsal dějiny,
nepotřeboval modrou obálečku s návodem, co má dělat.
Ti lidé činili prohlášení a věřili si.
Tvrdě dřeli, aby dosáhli svých cílů. Vzali vše do svých rukou.
Nezahodili všechno
a nevložili veškerou naději do nějaké vnější moci.
Promiňte, pane učiteli.
Nechci vás přerušovat, ale kam tím míříte?
Jo, je docela divný, že jste si to napsal předem.
Tomu se říká přednáška. Řeknu vám, kam tím mířím.
Vytáhněte si papír.
Můžete?
Napíšeme na něj dvě věci.
Na jednu stranu napište „jsem“
a na druhou „budu“.
O svém potenciálu rozhodnete sami.
Čím jste teď? A čím budete?
A co vy, pane učiteli? Čím budete vy?
Dusty Hubbard.
Dlouho jsi tu nebyl. Co si dáš?
Něco tvrdýho.
Ne, pivo.
Dobře.
Otče.
Co tam děláte? Zpovědi?
Tak na zdraví.
To je dobrý.
Kolik to má procent?
Alkoholu?
Asi tak 4,5.
Je dobré. Chutná po chmelu.
To by nemělo.
Počkat.
Otče, vlastně bych takovou menší zpověď měl, jestli nevadí.
- Pojďte. Ne. - Omlouvám se.
Určitě se nechcete zabývat prací.
Mám studenta, kterému se začaly dělat...
takové divné modré tečky na... konečníku?
- Na konečníku? - Nevím, jak to říct odborně.
Na řitní půlce. Nevím.
Co byste mu tak doporučil?
Především bych studentovi doporučil, aby zadek ani řiť neukazoval učitelům.
On mi ho neukazoval.
Jenom mi to popsal.
Ne, to ne...
Budu upřímný, otče. Mluvím o svém vlastním zadku.
Takže...
V tom případě vám doporučuju jít k doktorovi.
Samozřejmě, ale jediná doktorka v Deerfieldu je moje matka.
Nejsem si jistý, jestli si troufnu jí připomenout svůj holý zadek.
Ahoj.
Pardon, jenom uklidím to nádobí.
Ať máte místo.
- Díky, Hano. - Dobré pivko.
Víte, Dusty, já teď nejsem v práci, takže jestli je to zdravotní problém...
Nejen zdravotní.
Jde o ten blbý automat v obchodě u Johnsona.
Omlouvám se. Nevím, proč mi to pořád vrtá hlavou.
Nevěřím, že tu máme kouzelný stroj, co lidem řekne, čeho můžou dosáhnout.
Ale vždyť to zkouší doslova všichni.
- Všichni ne. - Dobře, nezkouší to všichni.
Ale rozumíte mi. Každý, kdo to zkusil, kvůli tomu dělá zásadní životní změny.
Je to divné.
Já už jsem přece velkou životní změnu udělal.
Když jsme s máti přijeli z Irska, chvilku trvalo si zvyknout,
ale zvykl jsem si a teď si to chci užívat.
To už bylo ono.
Ta další kapitola příběhu mého života.
Takže knihy mívají jen dvě kapitoly?
To ne. Dobré knihy ne.
Ale co teda bude dál?
Je mi 40.
Na těle se mi začaly objevovat divný věci.
Můžu kdykoliv umřít.
Nemám jiný prokazatelný talent než pískání.
A měl jsem jen jeden vztah.
Já taky.
- S Bohem. - Jasně.
Víte, co o úzkosti říká Kierkegaard, Dusty?
Jo, ale chtěl bych to slyšet od vás.
Úzkost prý předcházela prvotnímu hříchu.
Když Bůh řekl Adamovi, aby to jablko nejedl, Adam pocítil úzkost,
protože si poprvé uvědomil, že má i jinou možnost.
Uvědomil si, že má na výběr.
A ten automat...
Ať už je kouzelný, nebo ne,
připomíná lidem, že se náš život nemusí ubírat jediným daným směrem.
Což je děsivé.
Stejně děsivé jako dojít na okraj útesu.
Protože víte, že můžete zůstat stát na místě, nebo se můžete...
vrhnout do hlubokého neznáma.
A víte, že to je jen na vás.
Starej dobrej Kierkegaard.
Tak na co čekáte?
Do toho.
ZADEJTE ČÍSLO POJIŠTĚNÍ
VLOŽTE PROSÍM OTISKY PRSTŮ
VÁŠ ŽIVOTNÍ POTENCIÁL BYL ODHALEN!
UČITEL/PÍSKAČ
Je to něco dobrého?
Jste spokojený?
Do prdele!
A do prdele.
Dusty?
Jste v pohodě?
Budu.
PODLE ROMÁNU OD M. O. WALSHE
Překlad titulků: Kristina Himmerová