Нали знаеш, че това не е църква?
Водка и джинджифилова бира.
Ей сега.
Заповядай.
Готово. - Благодаря.
"Зазоряване" ли четеш? - Някой я е забравил.
Много е объркваща.
От нищото изскачат герои.
Нали знаеш, че има няколко книги преди тази?
Да.
Ако обичаш книгите...
Да. Първото фентъзи. Също с герои, които изскачат от нищото.
ГИМНАЗИЯ "ДИЪРФИЙЛД"
Виж се. Следващият велик грънчар.
Да, не вярвам.
Какво стана с това да правиш нещо само защото ти харесва?
Да.
Мисля, че е важно да знаеш какво ти носи удоволствие.
Дори в трудни времена.
"Огорчават ни, а ние винаги сме радостни." От 2 Коринтяни 6...
Да, Библията.
Знаете ли какво харесвам в Библията? Че всичко е правилно,
и когато пребиват с камъни съпругите, които не са девствени.
Това е муцка.
Не се опитвам да те проверявам.
Баща ти каза, че си изкарала труден период това лято след смъртта на Колтън.
Той ли ви каза? - Знам, че ти е тежко.
И че може би се чувстваш като аутсайдер в училище.
Сещам се и за друг, който се е чувствал аутсайдер.
Ако кажете "Исус", кълна се...
Говорех за себе си.
Когато се преместих в Диърфийлд, не се чувствах на място.
Защо останахте?
Защо дойдохте тук на първо място?
И ако не възразявате, защо станахте свещеник?
"МОРФО" ОТКРИЙ СВОЯ ПОТЕНЦИАЛ
Говорим за теб, Трина. Моят живот не е важен в случая.
Нима? Защото вие сте като реклама на машината в момента.
Сигурно се радвате. Няма лоша реклама, нали?
ОТЕЦ РУБЕН ПОЛУЧАВА КАРТИЧКА С НАДПИС "ОТЕЦ"
Може би не и за свещениците.
БАР "БЕДФОРД"
Добре.
Никак не е зле.
За какво е целият шум?
Мамка му. Люти!
Удари ме в ноздрите.
Какво им слагат? Добре.
Боже, това е глупаво. Не е нормално.
Ай, ай.
Какво виждам?
Нищо, ядох люти крилца. Които всъщност ми харесаха.
Татуировка ли си си направил? - Ами, да.
Изненада! За майка ти е.
ОБИЧАМ ПУ
Защо пише "Обичам Пу"? - Не пише "Обичам Пу".
Пише "Обичам Пу". - Не, щеше да пише "Обичам Пуф".
Така казвах на майка ти. Но се оказа, че ребрата
са много болезнено място за татуировка. Затова се отказах.
Можеш да го промениш на "Обичам пути". - Трина.
Ако обичаш, де. - Недей.
Привет.
Какво става? Защо си гол?
Ядох лютиви крилца и стана напечено.
Татко се е татуирал заради теб. Ще ви оставя да правите секс.
Може ли да видя?
Трябваше да е изненада, но добре.
Готова ли си?
"Обичам..."
Пуф!
Ще пише "Обичам Пуф".
Трябва да се върна за още един сеанс, защото свърши мастилото.
Да съм казвала, че го искам? - Не и открито.
Просто исках да направя нещо романтично
и неочаквано, с което да ти покажа,
че те обичам. - И аз те обичам.
Това наистина е изненадващ жест.
И много траен.
Ето защо това може би трябва да е последното нещо, свързано с кайри,
което правиш за мен.
За какво намекваш? - За подаръците с кайри.
И прякора "Пуф", който мислех, че вече не използваме.
Но най-вече защото един-единствен път казах, че са сладки.
Боже.
Добре. Няма нищо.
Радвам се, че ми каза.
Да, защото сега трябва само
да се отървем от напълно безсмислени романтични жестове, трупали се 20 години,
като започнем с това.
В торбата. - Може би не трябва да изхвърляш всичко.
Не. Имаш право, скъпа.
Жалко е да пазиш това само защото е от първата ни среща.
Кайрите са отживелица.
Да изхвърлим тези плюшени тъпотии.
Не е нужно. - Календарът с кайри - на боклука.
Тетрадката с кайри за твоята годишнина - на боклука.
Омазах всичко с лют сос между другото.
Дъсти. - Крекери с кайри.
Да ги изхвърля ли?
Аз не ги ям. - Добре. Готово. Нещо друго?
Има още ето тук.
Да има още неща. Навсякъде са.
Не трябва да ги изхвърляш. Скъпи, не искам да те разстройвам.
Мамка му! Ребрата ми. Татуировката още е прясна.
Не знам какво ти става. - Нищо ми няма.
Каза, че още трябва да можем да се изненадваме.
Струва ми се, че само ти сервираш изненади.
Първо получаваш картичка "Кралска особа", без да ми кажеш.
Дъсти. - После бомбата с лютите крилца.
Изведнъж се изявяваш като мажоретка на баскетболен мач.
И си с нова прическа, която е страхотна между другото.
Благодаря.
Заради тази машина хората напускат работа.
Изселват се.
Слагат край на дълги връзки и се хвърлят в нови безразсъдно.
Значи си чул. - Какво?
Събрали сме се в италианския ресторант и спортен център "Джорджо"
да отпразнуваме съюза на директор Патриша Бърджес
и г-н Фарид Малик,
чиято любов е благословена от Бога.
И от машината МОРФО.
Фарид. Любов моя.
Когато ми се падна "Рокер", помислих, че няма по-хубаво от това.
Когато катастрофирах реших, че е най-лошото, което може да се случи.
Но ако не си бях ударила главата и не бях постъпила в болница,
никога нямаше да те срещна.
Не се ли познават от години?
Ами ако не ти се беше паднал "Любовник" като житейски потенциал?
Може би нямаше да останеш с мен цяла нощ и да ме държиш за ръка, за да не заспя.
Говорихме си за всичко.
И разбрах, че истинският ми житейски потенциал е с теб.
Сигурна ли си, че нямаш сътресение?
Както ни показаха тези две влюбени гълъбчета,
пътищата на машината МОРФО са неведоми като Божиите.
И човек се пита дали всичко е част от някакъв по-голям план,
или е чиста случайност.
Като пеперудата морфа, любовта на Пат и Фарид полетя
и ние можем само да се надяваме, че те ще останат заедно завинаги.
Браво.
Ще размените ли пръстени?
Всъщност ще си разменим крила.
Така.
Прекрасно.
Хей, отче.
Извинете. - Казахте, че машината е Бог,
а аз знам, че сте близо до Бог...
Наистина нямам нищо общо с машината.
Отче, бих искал да ви разпитам набързо за тайните на Вселената.
Падна ми се "Цветар".
Мисля си цветар, цветя, лист.
Мотоциклетист. А аз съм рокер. Значи съм на прав път?
Да, прощавай, но... - Извинете...
Отче.
Нека оставим отец Рубен да се забавлява.
Напитки, напитки.
Една за мен.
Не знаех, че ще те видя тук.
Да. Когато г-н Малик ме покани, мислех, че ще съм гостенка.
Значи се забавляваш колкото и аз? - Да.
Чакам реда си на гондолата.
Събрали са се преди седмица и вече са женени? Забавно.
Не знам. Изглеждат много влюбени.
Виж как се гледат.
Тя не си движи врата. Заради яката.
Стига. Не мислиш ли, че избързват?
Хората може да кажат същото за нас. - Какво? Ние не избързахме.
Дъсти, бяхме на 20.
Не знаехме нищо за себе си или за връзките.
Да, но не ми трябваше машина, за да съм с теб.
Това не е състезание. - Виж ни сега.
След 20 години още се изненадваме.
Знаеш ли кое ще е изненадващо - ако си малко по-открит.
По-отворен, по-оптимистичен.
Хей. Не е ли забавно? - Много.
Леле.
Кас, изглеждаш направо зашеметяващо тази вечер.
Благодаря.
Дъсти, и ти си тук.
Шегувам се, приятелю.
Какво мислите за церемонията? Беше вълнуваща.
Мъчех се да сдържа сълзите си.
Беше битка, която загубих. - Всъщност и аз.
Недей.
Виж ни. Двe нежни души, с големи сърца.
Не като Дъст-бъст, който държи емоциите си под ключ.
Мога да заявя с оптимизъм,
че това беше най-затрогващият съюз, вдъхновен от машина,
между двама души, които са заедно от по-малко от осем дни.
Опитахте ли ордьоврите? Трябва.
Вижте най-новото в менюто на "Джорджо".
Крилца "Кас", или пикантни крилца.
Дори не го криеш.
Здравей, Марта.
Представи ме на новата си партньорка.
Тя ми е съпруга. Но ти познаваш Роуз.
В комитета на "Диърфест" е от пет години.
Съжалявам. Заради неоновото осветление.
Много състарява хората.
Изи, тук си от страна на булката или младоженеца?
Тук съм като кмет.
Длъжна съм да присъствам на всяко събитие в града.
Значи не си поканена.
Като говорим за задължения, обсъждахме хотела
и се чудехме дали си намерила време да подпишеш разрешителното.
Марта, ако искаш да говориш с мен, говори.
Не се крий зад разрешителни. - Трябва ми само разрешителното.
Минаха десетилетия,
а ти още мислиш, че трябва да прокопаеш ров, за да говорим.
Дай ни проклетото разрешително.
И внимавай с ръцете.
Хайде, Роуз. Няма смисъл.
Трябваше ли да те пипа? Отврат.
Извинете. Здравейте.
Моля ви за внимание.
Мой ред е да поднеса подаръка си на младоженците.
Но ще ми трябва място, така че ако обичате, се дръпнете.
Ако обичате.
Както знаете, освен че съм ваш кмет...
...аз съм и танцьорка.
Няма да го направи. - Знаеш, че ще го направи.
Пат и Фарид,
не се сещам за по-добър начин да отпразнуваме вашата връзка
от дара... на движението.
Музика, Джейкъб.
Знам, че няма да ви хареса, но ще говорим за това години наред,
затова опитайте да изгледате, колкото може повече.
Трябва ми питие веднага.
Слушам. - Веднага.
Вагината на майка ми се вижда. - Знам.
Бяло вино, барманке. Отче.
Здравей. - "Отец е отец".
Заповядай.
ВЪРТИОПАШКА
Интересен избор на чаши.
Донесох ги от бара. Реших, че са подходящи за сватба.
Взех ги на разпродажба от Изи. - Фарид те накара да купуваш чаши?
По-взискателен е, откакто научи за потенциала си.
Не че ми харесва. - А твоят потенциал, Хана?
Не съм и не смятам да използвам машината.
А гласчето в главата да си като другите?
Нямам такова. - Супер. Нито пък аз.
Вие сте новодошли, затова сигурно ви е странно,
че жена, която не е канена на сватбата, сега отвлича вниманието от младоженците,
като изпълнява импровизиран, открито сексуален танц.
Уверявам ви, много по-сбъркано е, отколкото изглежда.
Искам да знам всичко.
Виждате ли как повечето ритания са насочени
към жената, която се прави, че гледа количката с маслините?
Това е Марта. Бившата на Изи.
Марта и Изи идват в Диърфийлд, когато Кас е на девет и оттогава
Изи говори за танцовата кариера, която е зарязала в града.
Леле. Тя може да танцува.
Да, но стилът й е от 90-те.
Кой не е бил професионален танцьор през 90-те?
Ти бил ли си? - Чували ли сте за "Ривърданс"?
Бил си в "Ривърданс"? - Не.
Бях от основателите на "Ривър Пранс", момчешка танцова многожанрова трупа.
В много отношения се смятахме за отговор на ирландската танцова култура,
която беше потискаща и задушаваща.
Бяхме млади и се бунтувахме.
Много пънкарско.
Донякъде. Пробвахме много жанрове с най-великите.
Шака Кан, "Бананарама", Джордж Майкъл, "Рън ДМС".
Вече знаем защо Кас се е влюбила в теб. - Това беше преди Кас.
Не мисля, че...
Кас прави нещо сладко. Това няма да свърши добре.
Танцува с шаферката и е много очарователно.
И другите започват да го намират за очарователно.
Това означава, че Изи не е център на внимание.
И тя го вижда.
Сега гледа дали Марта е видяла.
И Марта го вижда. Това е играта!
Успех.
Е, знаеш как да обереш чуждите лаври.
Моля?
Не можа ли да изчакаш пет минути? - Обрала съм твоите лаври?
И без друго е лошо, че е тук с онази жена. Невероятно е, че още са заедно.
Но Роуз няма деца.
Марта винаги е казвала, че нося твърде много багаж.
Как си, въртиопашке?
Заради чашата.
Извинявай, прозвуча лошо от моята уста. Какво ти каза?
Нищо, което да не съм чувала.
Има ли как да те разведря?
Не. Да си ходим, ако не възразяваш.
Ще си взема довиждане с Пат.
Ще говоря с Джорджо да те вземе за диджей.
Искам да си говорим, без да се налага да се тъпча с рибни кюфтета.
Това е "риба в кърпа", версия на "прасенце в одеяло".
Говоря сериозно.
Трудно ми е да съм с теб пред хората. Постоянно се тревожа, че може да разберат.
Каква е алтернативата? - В един момент можем...
Какво става, келнерке?
Здравей, тате. Просто обикалям.
И си много добра. Това "риба в кърпа" ли е?
Защо всичко е пикантно?
В това няма подправки.
Как си, диджей? - Здравейте.
Изпълняваш ли желания?
Телефонът ми е включен в тонколона, така че, да.
Супер.
Добре.
Здравейте на всички.
Здравейте. Аз съм Дъсти.
И аз имам подарък, който искам да споделя с щастливата двойка.
Дано изненадата е приятна.
Директор Пат и Фарид,
знам, че някои ще си кажат, че прибързвате
и че няма как да знаете дали сте един за друг,
но аз имам вяра.
РЕСТОРАНТ "ДЖОРДЖО"
Имаш ли нещо против да си тръгна? Нашите ще ме закарат.
Да. Трябва да останеш и да помогнеш да почистим и затворим.
Трябва пак да започнеш да ми плащаш.
Ами както казват, в живота невинаги получаваш това, което искаш.
Искаш ли помощ?
Защото съм крехка женица, неспособна да се грижи за себе си?
Помислих, че може... - Как да не искам? Какво ти става?
БАР "БЕДФОРД"
Цяла вечер при мен идваха хора, които ме разпитваха за машината,
а ти не искаш да я използваш.
Щом работи за хората, това е страхотно.
Но си мисля, че има голяма вероятност след един месец
никой да не я споменава.
Разбирам, но не съм съгласен.
Не знаеш какво ще направят хората, когато сметнат, че им е даден знак.
Това работи за някои, но не и за мен.
Добре. Ако това е вярно, тогава...
може би си единственият човек в града, който нищо не иска от мен.
Не. Кой е виновен за това?
Не знам, но...
Някой трябва да направи нещо. Не пипай...
Твоят ли е? - Това е стар плейлист.
Плейлист ли е? - Спокойно.
Само "Колдплей"?
Да, а ти харесваш Библията...
Боже. - Какво?
"Единствен," Шаная Туейн. Защо ми причиняваш това, Господи?
Не е толкова зле. - Да.
На тази песен се ожених.
Била е песента от сватбата ти? - Да.
Бях женен за невероятна жена. Запознахме се, когато бях стигнал дъното.
Тя беше като респиратор.
Планирахме да имаме деца, бяхме планирали всичко.
И тогава тя се разболя. Някаква много рядка, невидима болест
и после тя почина.
Стана много бързо.
И аз отново затънах.
Пиех много.
Започнах да налитам на хора, всички забавни неща.
И започнах да си мисля, че няма да се съвзема.
Знаеш? "Хората не се съвземат от това".
Веднъж бях навън до някакъв бар
и зяпах в канавката като истински боклук, търсейки нещо, което да ми покаже пътя.
И тогава я видях. "Твоят житейски потенциал".
СВЕЩЕНИК
Какъв по-голям знак?
Завърших семинария
и постъпих на работа в гимназия "Диърфийлд".
Започнах начисто.
Създадох си нов малък живот и...
...после се появи тази машина
и аз осъзнах, че картичката не е била за мен.
Всеки смята, че "отец" означава едно-единствено нещо.
Само аз знам, че ако е трябвало да значи "свещеник",
щеше да пише "свещеник".
И през всичкото време...
...съм бил на грешен път.
А сега съм принуден да слушам ужасната ти музика.
Да, така е много по-добре.
Ето това е сватбена песен.
Ти сериозно ли?
Хайде.
ПО РОМАНА НА М. О. УОЛШ
Превод на субтитрите Петя Петрова