Tead ikka, et see pole kirik, eks?
Vodka ja ingverijook, palun.
Kohe.
Ole hea.
- Aitäh.
Sa loed „Koidukuma“?
Keegi jättis selle siia.
Tead, see on tegelikult üsna segane. Paljud tegelased ilmuvad eikusagilt.
Tead, et sellele eelnes veel mitu raamatut, eks?
Tean küll. Jah.
No kui sulle raamatud meeldivad...
Jajah. Kõige esimene fantaasiakirjanduse teos.
Ka seal ilmuvad tegelased eikusagilt.
DEERFIELDI KESKKOOL
Hei.
Vaata aga, tulevane kuulus keraamik tööhoos.
Vaevalt küll.
Miks ei või enam teha asju vaid sellepärast, et need sulle meeldivad?
Jajah.
Minu arust on oluline teada, mis sulle rahuldust pakub.
Ka neil rasketel aegadel.
„Me oleme kurvad, aga ikka rõõmsad.“ Pauluse teine kiri korintlastele 6...
Jajah, piibel.
Teate, mis mulle piibli juures meeldib? Et seal on kõik nii õige.
Seksinud naised loobitakse kividega surnuks...
See on nagu kirss tordil.
Vaata, ma ei tulnud sind kontrollima. Ma...
Isa ütles, et sul oli raske suvi, pärast Koltoni surma.
Isa rääkis sellest? - Tean, et sul on palju muresid.
Ja ilmselt tunned ennast pärast kooli naasmist autsaiderina.
Tean veel kedagi, kes end nii tundis. - Kui mainite Jeesust, siis ausõna...
Ma rääkisin endast.
Pärast Deerfieldi kolimist tundsin, et olin täiesti vales kohas.
Miks te siia jäite?
Ja miks te üldse siia kolisite?
Ja kui tohin seda küsida, siis miks te kirikuõpetajaks hakkasite?
AVASTA OMA ELU POTENTSIAAL
Me räägime praegu sinust, Trina. Minu elu ei ole oluline.
Tõesti?
Te olete praegu ju põhimõtteliselt MORPHO reklaamnägu.
Ilmselt olete selle üle õnnelik. Iga reklaam on hea reklaam, eks?
ISA REUBENI KAARDIL SEISAB „ISA“
Kirikuõpetajatele ehk mitte.
BEDFORDI BAAR
Olgu.
Pole paha. See ei ole üldse halb.
Milleks nii palju kära?
See...
Oh sa pagan, kui vürtsikas.
Otse sõõrmetesse.
Mida nad selle sisse panevad? No nii.
Püha issand, see on ju lausa tobe. Õige asi see küll ei ole.
Mis siin toimub?
Ei midagi, mekkisin vürtsikaid kanatiibu.
Ja need polnudki halvad.
Kas sul on tätoveering? - See oli... Jah.
Üllatus! Tegin selle su ema rõõmuks.
ARMASTAN LU...
„Ma armastan luud“? Miks? - Mitte luud.
Luud. - Ei, siia tuleb „Ma armastan Lunnut.“
Kutsusin su ema Lunnuks. Paraku selgus,
et ribidele tätoveerimine on väga valus. Pidin asja katkestama.
Pane siis „Ma armastan lutsida...“
Trina.
Aga kui ei armasta... - Trina, jäta.
Tšau.
Mis toimub? Miks sul särki seljas ei ole?
Sõin kanatiibu ja olukord väljus kontrolli alt.
Ta tegi su rõõmuks pool tätokat. Lasen teil nüüd rahus keppi teha.
Kas näitad?
See pidi üllatus olema, aga olgu peale.
Oled valmis? - Olgu.
„Ma armastan...“
Lunnut.
Edaspidi „Ma armastan Lunnut.“
Pean tagasi minema, sest neil sai tint otsa.
Kas ma ütlesin midagi, mis jättis mulje, et ma tahan seda?
Ei. No mitte otseselt.
Tahtsin lihtsalt teha midagi romantilist
ja ootamatut, mis näitaks,
et ma armastan sind. - Mina sind ka.
Ja üllatav žest on see tõesti. - Jajah.
Ja nii püsiv.
Seepärast ma... Ei teagi.
Mõtlen, et ehk peaks see olema viimane lunnidega seotud asi,
mida minu rõõmuks teed.
Mis mõttes?
Noh, ma räägin lunniteemalistest kingitustest.
Ja hüüdnimest Lunnu. Arvasin, et see on minevik.
Aga peamiselt on asi selles, et ma mainisin lunne vaid ühe korra.
Oh issand.
Hästi. Ei.
Tähendab, pole midagi.
Tore, et nüüdki rääkisid. - Jah?
Jah, sest nüüd jääb üle vaid...
saada lahti 20 aasta jooksul kogunenud mõttetutest romantilistest žestidest,
alustades sellest väikemehest.
Olgu. - Mine sisse.
Kõike pole ju vaja ära visata.
Ei-ei. Sul on õigus, musi, sest no...
Hale on alles hoida asju, mis on seotud meie esimese kohtinguga.
Lunnid on nüüd minevik. - Dusty.
Nendest sitapeadest tuleb küll lahti saada.
Sa ei pea ju... - Lunnikalender. Rämps.
Lunnimärkmik, mille kinkisin aastapäevaks. Rämps.
Ja hakkan nüüd kõigele tšillikastet lisama.
Dusty. - Lunnikreekerid. Kindel, et ei taha?
Ma ei söö neid. - Vahva. Otsustatud. On see kõik?
Siin on neid veel.
Jah, asju on tõesti veel, kõik kohad on neid täis,
aga, kallis, sa ei pea neid ära viskama.
Musi, ma ei taha sind solvata.
Persse! Ei. Mu külg... Tätoveering on veel värske.
Ma ei tea, mis sinuga toimub.
Midagi ei toimu.
Sa ütlesid, et peaksime suutma teineteist ikka üllatada.
Tundub, et üllatad vaid sina.
Kõigepealt saad aristokraadi kaardi ja hoiad seda enda teada.
Dusty. - Siis vürtsikate kanatiibade uudis.
Järgmisel hetkel mängid korvpallimatšil ergutustüdrukut.
Lased teha uue soengu, mis on, muide, imeilus.
Aitäh.
Inimesed lahkuvad selle masina pärast töölt.
Kolivad ära.
Teevad lõpu pikkadele suhetele
ja hüppavad ülepeakaela uutesse.
Sa kuulsid. - Mida?
Oleme kogunenud siia Giorgio restoran-spordikeskusesse
pühitsema direktor Patricia Burgessi
ja hr Farid Maliki abielu,
kelle armastust on õnnistanud Jumal.
Ja MORPHO.
Farid, mu arm.
Arvasin, et „mootorratturi“ kaart
oli parim, mis minuga juhtuda võis.
Siis sattusin aga õnnetusse ja arvasin, et see oli halvim, mis juhtuda sai.
Aga kui ma ei oleks pead ära löönud ja haiglasse sattunud,
ei oleks ma sinuga kohtunud.
Nad on ju aastaid tuttavad?
Aga kui sinu elu potentsiaaliks ei olekski olnud „armastaja“?
Ehk ei oleks sa kogu öö üleval istunud,
mu kätt hoidnud ja vaadanud, et ma magama ei jääks.
Me rääkisime kõigest. - Jah!
Ja siis mõistsingi, et minu elu potentsiaal on olla koos sinuga.
Äkki said ikka peapõrutuse?
Nagu need tuvikesed nii kaunilt tõestanud on,
on MORPHO teed imelikud, just nagu issanda omadki.
Mõtled paratamatult, kas see on osa suuremast plaanist
või lihtsalt täiesti juhuslik.
Morpho liblika kombel on lendu tõusnud ka Pati ja Faridi armastus
ning me saame vaid loota, et nad jäävad potentsiaalselt kogu eluks kokku.
Jah. Õige!
Kas vahetate sõrmuseid?
Me vahetame hoopis tiibu.
Niimoodi.
Imeline.
Isa. - Isa.
Vabandust, isa. - Ütlesid, et masin on Jumal.
Olete Jumalaga lähedased, nii et...
Mina ei ole masinaga kuidagi seotud.
Isa, räägi, mida sa arvad, hästi kähku, hästi kähku...
universumi saladustest.
Minu kaardil seisis „florist“. Ja ma mõtlen florist, lilled, kroonlehed.
Kroon, kroom... Tsikkel on kroomitud, ilmselt teen õiget asja, eks?
Anna andeks, aga... - Vabandust, isa.
Isa. Isa!
Olgu, rahvas.
Laseme isa Reubenil pidu nautida, eks ole?
Joogid.
Ma võtan ühe. - Hästi.
Ma ei teadnud, et sa siin oled.
Jah. Kui hr Malik mind kutsus, arvasin, et külalisena, aga...
Naudid seda siis sama palju kui mina?
Oo jaa.
Ootan, millal on minu kord gondliga sõita.
Nad hakkasid käima nädal tagasi ja on nüüd abielus? See on küll vahva.
Jah. No ma ei tea. Tundub, et nad on kõrvuni armunud.
Kuidas nad teineteist vaatavad...
Pat ei saa ju kaela liigutada.
Kaelatoe pärast.
No kuule. Sa ei arva, et nad kiirustavad liigselt?
Meie kohta võis sama öelda.
Mida? Meie ei kiirustanud.
Dusty, me olime 20-aastased.
Me ei teadnud iseendast ega suhetest midagi.
Ma ei vajanud masinat, teadmaks, et oleme kokku loodud.
See pole võistlus. - No vaata meid nüüd.
Kakskümmend aastat hiljem, üllatame teineteist ikka.
Tead, mis oleks üllatav? Kui sa oleksid pisut rohkem avatud.
Avameelsem, pisut optimistlikum.
Hei. See on hiiglama vahva, eks? - Hirmus vahva.
Jessas!
Cass, sa näed täna õhtul eriti hurmav välja.
Aitäh.
Dusty, ja sina oled ka siin.
Tögan niisama, semu. - Jajah.
Aga see tseremoonia... Liigutav, eks?
Võitlesin kogu aja pisaratega.
Ja selle võitluse ma kaotasin!
Mina tegelikult ka.
Ära jama. No vaata meid.
Kaks suure südamega pehmot.
Mitte nagu va Dust-kast, kes hoiab oma emotsioone
kiivalt vaka all. - Ei.
Võin optimistlikult öelda,
et see oli kõige südantsoojendavam masinast inspireeritud liit
kahe alla kaheksa päeva koos olnud inimese vahel, mida näinud olen.
Kas te eelroogi proovisite? Peate proovima.
Kõige uuemad toidud Giorgio menüüs.
Cassi Tiivad, tuntud ka kui särtsakad kanatiivad.
Sa isegi ei keeruta.
Peaksid vist... - Vaata, kes tuli.
Tere, Martha.
Tutvusta mind oma uuele tüdruksõbrale.
Ta on mu abikaasa. Aga jah, sa tunned Rose'i ju küll.
Ta on viis aastat Deerfesti korralduskomitees olnud.
Palun vabandust, siin on nii kõle valgus.
See teeb kõik palju vanemaks.
Izzy, kas sa oled siin pruudi või peiu sõbrana?
Linnapeana.
Olen kohustatud käima kõigil üritustel.
Sind ei kutsutudki.
Kui poliitilised kohustused jutuks tulid... Me rääkisime just võõrastemajast
ja tahtsime küsida, kas sul on olnud aega meie loale alla kirjutada.
Martha, kui sa minuga rääkida tahad, siis räägi.
Pole vaja lubasid ettekäändeks tuua.
Ei, mul on tõesti vaid luba vaja.
Pärast mitut aastakümmet
arvad ikka, et pead minuga rääkimiseks vallikraavi ehitama.
Vallikraavi! - Anna meile lihtsalt see neetud luba.
Olgu, lihtsalt... - Ja käed eemale!
Lähme, Rose, see on mõttetu.
Miks ta sind käpib? Naeruväärne.
Vabandust. Tere.
Kas võin kõigi tähelepanu paluda?
Nüüd on minu kord pruudile ja peiule kingitus üle anda.
Aga mul on pisut ruumi vaja. Minge natuke eemale, palun.
Palun.
Nagu te kõik teate, olen ma lisaks linnapeale...
DJ LAUD
...ka tantsija.
Ta ei tee seda. - Sa tead, et teeb.
Pat ja Farid,
ma ei tea paremat viisi tähistada teie uue liidu algust
kui kingitusega, milleks on... liikumine. - Liikumine.
Lase käia, Jacob.
Ma tean, et sa ei naudi seda,
aga me räägime sellest veel aastaid,
nii et katsu võimalikult tähelepanelik olla.
Ma vajan kohe uut jooki.
Ma lähen. Jah. - Kohe.
Kõik näevad mu ema tuppe.
Ma tean.
Klaas valget veini, palun, baaridaam. Isa.
Hei. - „Püha isa on püha isa.“
Ole hea.
HOORAPURAKAS
Huvitav klaasivalik.
Võtsin need baarist kaasa. Mõtlesin, et sobivad pulma.
Izzy kauplusest ostsin. - Farid käsib sinul kaupa osta?
Jah, pärast seda, kui ta oma potentsiaali avastas.
Ega see mulle meeldi. - Ja sinu potentsiaal, Hana?
Ma ei ole masinat kasutanud ega plaani seda teha.
Aga hääl su peas, mis käsib olla teiste moodi?
Mul ei ole sellist häält. - Lahe.
Mul ka mitte.
Te olete linnas uued. Ilmselt näib veider,
et naine, keda pulma ei kutsutud,
tähelepanu pruutpaarilt enda peale tõmbab,
esitades improvisatsioonilist ja üliseksuaalset tantsu.
Aga uskuge mind: asi on palju õudsem, kui tundub.
Ma tahan sellest kõike teada.
Näete, et ta tõstab jalga peamiselt
naise suunas, kes teeskleb, et vahib oliivikandikut?
See on Martha. Ja Martha on Izzy endine pruut.
Nad kolisid koos Deerfieldi, kui Cass oli üheksane. Ja kogu selle aja
on Izzy rääkinud suurlinnas pooleli jäänud tantsijakarjäärist.
Ah nii. Ta liigub päris hästi.
Jah, aga see oli 90ndatel. Siis olid kõik professionaalsed tantsijad.
Kas sina olid?
„Riverdance'i“ teate?
Sa osalesid seal? - Ei.
Küll aga olin ma Kepsutajate asutajaliige.
Vaid poistest koosnev žanriülene tantsutrupp. Ausalt.
Issand. - Mitmes mõttes
olime me enda arust vastukaaluks iiri tantsukultuurile,
mis oli üsna piirav, palju reegleid ja nõudeid.
Aga me olime noored ja mässasime.
Ehtne punk.
Mõnes mõttes küll, jah. Me proovisime erinevaid žanreid,
kasutasime parimaid palu.
Chaka Khan, Bananarama, George Michael, Run-DMC.
Seepärast Cass siis sinusse armuski.
Ei, see oli enne Cassi.
Cass pole vist...
Cass teeb midagi armsat. Hästi see ei lõpe.
Jah, ta tantsib lilleneiuga
ja see on kuradima võluv.
Ja nüüd näevad teisedki, et see on võluv.
Ja see tähendab, et Izzy jääb tähelepanust ilma.
Ja ta näeb seda.
Nüüd vaatab ta, kas Martha näeb ka.
Ja Martha näeb. Olukord lahendatud.
Edu!
Nonoh, sa kohe oskad teiste lõbu ära rikkuda, mis?
Kuidas palun?
Sa ei võinud anda mulle viit minutit? - Mina rikun teiste lõbu?
Vähe sellest, et ta tuli siia selle naisega.
Uskumatu, et nad ikka koos on.
Aga Rose'il ei ole muidugi lapsi.
Martha ütles ikka, et minul on liiga palju pagasit.
Moens, hoorapurakas.
Klaasi pärast.
Anna andeks, seda oli vastik öeldagi. Mida ema ütles?
Mitte midagi, mida ma varem kuulnud polnud.
Saan ma sind kuidagi lohutada?
Ei. Me võiksime minema hakata, kui sulle sobib.
Ma ütlen Patile head aega.
Räägin Giorgioga,
ehk võtab ta su DJ-na tööle. - Jah.
Tore oleks sinuga rääkida, ilma et peaksin kotlette mugima.
Need on tegelikult kalapirukad, Giorgio versioon viineripirukast.
Ma mõtlen seda tõsiselt.
Raske on viibida sinuga avalikus kohas ja karta kogu aeg, et teised teada saavad.
Mis on alternatiiv? - Mõtlesin, et lõpuks
võiksime... - Mis toimub, penipaunad?
Tšau, paps. Toidan siin lihtsalt külalisi.
Ja oled selles väga hea. Kas need on kalapirukad?
Miks kõik vürtsikas on?
See pole üldse vürtsikas.
Kuidas läheb, „DJ-Laud“? - Hei.
Soovilugusid mängid?
Mu telefon on lihtsalt kõlariga ühendatud, nii et jah.
Lahe.
Jah. - Olgu.
Tere kõigile.
Tere, mina olen Dusty.
Ka minul on üllatuskingitus, mida ma õnneliku paariga jagada tahan.
Loodan, et see on hea üllatus.
Direktor Pat ja Farid.
Mõne arvates võis kõik liiga kähku käia,
ehk ei tea te, kas sobite üldse kokku,
aga mina igatahes usun teisse.
Uskuma peab.
GIORGIO RESTORAN
Kuule, kas ma võin minna? Saan vanematega koju.
Ei. Sa pead siia jääma, aitama koristada, uksed lukku panema.
Mulle tundub, et sa peaksid mulle palka maksma.
Jah, no nagu öeldakse:
elus ei saa alati kõike, mida sa saada loodad.
Hei. On sul abi vaja?
Miks? Sest olen habras neiu, kes endaga hakkama ei saa?
Ei, mõtlesin lihtsalt... - Muidugi tahan abi. Mis sul viga on?
BEDFORDI BAAR
Inimesed käisid terve õhtu minu juures masina kohta küsimusi esitamas.
Sina ütled vaid, et ei taha seda proovida?
No väga lahe, kui see masin inimesi aitab.
Aga arvan ka, et suure tõenäosusega ei räägi kuu aja pärast
sellest siin enam keegi.
Aga vaata, sellega pole ma nõus.
Me ei tea kunagi, mida teeb inimene, kes arvab, et talle on saadetud oomen.
Ja mõnele inimesele see mõjub, aga mitte mulle, isa.
Olgu. Kui see on tõsi, siis...
oled vist linnas ainus inimene,
kes minult midagi ei vaja.
Oh ei. Kes seda tegi?
Ma ei tea, aga...
keegi peaks midagi ette võtma. Aga ei, las see jääb...
On see sinu oma? - See on üks vana esitusloend, eks?
Ah et esitusloend kohe? - Rahu nüüd.
Palju Coldplayd, mis?
Jah, no sulle meeldib piibel, nii et...
Jessas.
Mis on?
„Still the One“, Shania Twain. Miks sa seda mulle teed, Jumal?
No nii hull see asi pole.
Ei.
Seda mängiti mu pulmas.
Sinu pulmas?
Jah.
Ma olin abielus imelise naisega. Tutvusime, kui olin sügavas augus.
Ta oli nagu hingamisaparaat. Ta andis mulle elu.
Tahtsime lapsed saada ja kõike muud teha. Plaan oli paigas.
Siis jäi ta haigeks.
Mingi äärmiselt haruldane ja nähtamatu haigus.
Ja siis ta suri. Lihtsalt...
See käis nii kähku.
Ja mina vajusin taas põhja.
Ja ma hakkasin ohtralt jooma,
suvaliste inimestega kaklema. Igasugu vahvad asjad.
Ja siis hakkasin mõtlema, et sellest ma küll üle ei saa.
Mõistad? Et sellisest asjast inimesed ei taastu.
Ning siis seisin mingi suvalise baari ees,
vahtisin rentslisse, nagu ehtne õnnetusehunnik.
Otsisin midagi, mis näitaks mulle õiget teed.
Ja siis ma seda nägingi. „Sinu elu potentsiaal“.
KIRIKUÕPETAJA
Päris hea oomen, mis?
Niisiis läbisin vaimuliku seminari
ja tulin tööle Deerfieldi keskkooli.
Alustasin uuesti.
Uuristasin enda jaoks uue pisikese teeraja ja...
Siis ilmub välja see masin ja ma mõistan, et see kaart ei olnudki mulle mõeldud.
Kõik arvavad, et „isa“ tähendab ainult ühte asja.
Ainult mina tean, et kui see tähendaks kirikuõpetajat, oleks nii ka kirjas olnud.
Ja kogu selle aja...
olen ma käinud valet rada.
Ja kõige selle krooniks pean ma kuulama sinu õudset muusikat.
Jaa, see on palju parem.
Vaat seda võiks pulmas mängida.
Kas sa teed nalja?
Tule.
PÕHINEB M. O. WALSHI RAAMATUL
Tõlkinud Triin Jürimaa