Du vet vel at dette ikke er en kirke?
Vodka og ingefærøl, takk.
Skal bli.
Vær så god.
- Vær så god. - Takk.
- Leser du Ved daggry? - Noen la den igjen her.
Den er faktisk ganske forvirrende. Masse figurer dukker plutselig opp.
- Du vet vel at det er flere bøker før den? - Jeg vet det, ja.
Vel, hvis du liker bøker...
Ja. Den første fantasyboka. Hvor figurer også plutselig dukker opp.
Hei.
- Se på deg. Den neste store keramikeren. - Jeg tror ikke det.
Hva skjedde med å gjøre noe bare fordi man har lyst?
Akkurat.
Jeg tror det er viktig å vite hva som gir deg tilfredsstillelse.
Selv i vanskelige stunder.
"Vi sørger, men er alltid glade." Det er Paulus’ andre brev til korinterne...
Ja, Bibelen.
Vet du hva jeg liker ved Bibelen? At det ikke er noe galt med den.
Spesielt det at koner som ikke er jomfru, blir steinet. Helt perfekt.
Jeg prøver ikke å sjekke hva du driver med.
Faren din sa at du har slitt siden Kolton døde.
- Sa han det? - Jeg vet at du har hatt mye å bearbeide,
og at du kan føle deg som en outsider nå som du er tilbake på skolen.
Jeg vet om en annen som følte seg som en outsider.
Hvis du sier "Jesus"...
Jeg snakket om meg selv.
Da jeg flyttet til Deerfield, følte jeg at jeg ikke passet inn.
Så hvorfor ble du her? Og hvorfor kom du hit til å begynne med?
Og hvis det er greit at jeg spør, hvorfor ble du prest?
Dette handler om deg, Trina. Livet mitt er ikke viktig her.
Ikke det? Du er nærmest maskinens ansikt utad akkurat nå.
Du må være opprømt. All PR er god PR, ikke sant?
FADER ER FADER
Men kanskje ikke for prester.
Greit.
Ikke så verst. Slett ikke så verst.
Hva er så spesielt med dette? Det...
Å, pokker, den var sterk!
Rett i neseborene.
Hva hadde de i den? Ok.
Herregud, dette er tåpelig. Dette er ikke riktig.
Oi, oi.
Hva er det jeg ser på?
Ingenting, jeg bare spiste sterke vinger. Jeg hadde ikke noe imot dem.
- Har du fått deg tatovering? - Vel, det var... Ja.
Overraskelse! Den er til moren din.
- Hvorfor står det "jeg elsker Pu"? - Det skal stå "jeg elsker Puff".
Jeg pleide å kalle moren din det. Men det viste seg at ribbeina
er et utrolig vondt sted å ta tatovering, så jeg måtte gi opp.
Det kan bli "jeg elsker pussy".
- Trina. Ikke gjør det. - Med mindre du ikke gjør det.
Hei. Hva foregår? Hvorfor går du med bar overkropp?
Jeg spiste vinger, og det kom ut av kontroll.
Pappa har en halv tatovering til deg. Jeg går, så dere kan knulle.
Kan jeg få se?
Det skulle være en overraskelse, men ok.
- Er du klar? - Ok.
"Jeg elsker..."
Puff! Det skal stå "jeg elsker Puff".
Jeg må tilbake igjen fordi de gikk tom for blekk.
Sa jeg noe som fikk deg til å tro at jeg ville ha dette?
Nei. Ikke eksplisitt.
Jeg ville bare gjøre noe romantisk, noe uventet og noe som viste deg
- at jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
- Og dette er en overraskende gest. - Ikke sant?
Og så permanent.
Derfor syns jeg at dette burde bli den siste lunde-relaterte tingen
du gjør for meg.
Hva mener du?
Bare med tanke på lundegaver.
Og kallenavnet "Puff", som jeg trodde vi sluttet å bruke.
Men det er mest av alt fordi jeg bare sa at de var søte én gang.
Herregud.
Ok. Nei. Jeg mener, det er greit.
- Jeg er glad du sa det nå. - Ja?
Ja, for nå må vi bare
kvitte oss med 20 år med helt meningsløse romantiske gester.
- Vi kan begynne med denne lille fyren. - Ok. Du trenger ikke å fjerne alt.
Nei, du har helt rett, skatt. Jeg mener...
Det er patetisk å beholde sånne greier på grunn av vår første date.
- Lunde-greia er død. - Dusty.
Må fjerne noen av disse kosejævlene.
- Du trenger ikke... - Lundekalender. Søppel.
Lundenotisboka jeg ga deg på bryllupsdagen. Søppel.
Jeg sprer chilisaus overalt, forresten.
- Dusty. - Lundekjeks. Vil du kaste dem?
- Jeg spiser dem ikke. - Flott. Kastet. Noe annet?
Det er mer her borte.
Ja, det er flere ting, og de er overalt, men du trenger ikke å kaste dem.
- Jeg prøver ikke å gjøre deg opprørt. - Faen! Siden. Tatoveringen er ny.
- Jeg vet ikke hva som foregår med deg. - Ingenting foregår med meg.
Du sa at vi fortsatt burde kunne overraske hverandre.
Føles som om det bare er du som overrasker.
Først fikk du "kongelig"-kortet, og du holdt det for deg selv.
- Dusty. - Så kom bomben om de sterke vingene.
Og så er du plutselig heiagjengleder på basketballkampen.
- Du får deg ny frisyre, som er nydelig. - Takk.
På grunn av denne maskinen slutter folk i jobbene sine. De flytter.
De avslutter langvarige forhold og starter nye på lykke og fromme.
- Du hørte det. - Hørte hva?
Vi er samlet her på Giorgios italienske restaurant og sportssenter
for å feire vielsen av rektor Patricia Burgess og Mr. Farid Malik.
Kjærligheten deres har blitt velsignet av Guds nåde.
Og MORPHO-maskinen.
Farid. Min elskede. Da jeg først fikk "motorsyklist"-potensialet,
trodde jeg det var det beste som kunne skje.
Da jeg havnet i ulykken, trodde jeg det var det verste som kunne skje.
Men hvis jeg ikke hadde slått hodet og dratt til sykehuset,
ville jeg aldri ha møtt deg.
Har de ikke kjent hverandre lenge?
Og tenk om du ikke hadde fått "elsker" som livspotensialet ditt.
Kanskje du ikke hadde holdt hånden min hele natten og forhindret at jeg sovnet.
- Vi snakket om alt. - Ja!
Der og da visste jeg at mitt sanne livspotensial var med deg.
Er du sikker på at du ikke har hjernerystelse?
Disse to turtelduene har på vakkert vis demonstrert
at MORPHO-maskinens, og Herrens, veier er uransakelige.
Og man må lure på om alt dette er en del av en større plan,
eller om det bare er helt tilfeldig.
I likhet med morfosommerfuglen har Pat og Farids kjærlighet lettet,
og vi kan bare håpe at de potensielt vil være sammen for alltid.
Ja.
Vil dere utveksle ringer?
Vi skal faktisk utveksle vinger.
Sånn.
Vidunderlig.
- Hei, fader. - Hei, fader.
- Unnskyld, fader. - Du sa at maskinen er Gud,
- og du har et nært forhold til Gud, så... - Jeg har ingenting med maskinen å gjøre.
Fader, jeg vil veldig raskt, veldig raskt, snakke med deg om universets mysterier.
Jeg fikk "florist". Med "florist" tenker jeg på blomster og skudd.
Å være motorsyklist er i skuddet, så da gjør jeg vel det rette?
- Beklager, men... - Unnskyld, fader.
Fader.
Greit, folkens. Kanskje vi kan la fader Reuben få nyte festen?
Drinker.
- Jeg tar en. - Ok.
Visste ikke at du var her.
Da Mr. Malik ba meg om å komme, trodde jeg han mente som gjest, men...
- Så du nyter dette like mye som meg? -Å ja.
Jeg bare venter på å få sitte i gondolen.
Så de ble sammen for en uke siden, og nå er de gift? Det er gøy.
Ja. Vel, jeg vet ikke. De virker veldig forelsket.
- Se hvordan de ser på hverandre. - Hun kan jo ikke snu på hodet.
På grunn av nakkekragen. Kom igjen. Syns du ikke de forhaster seg litt?
- Folk kunne sagt det samme om oss. - Hva? Vi forhastet oss ikke.
Dusty, vi var 20 år. Vi visste ikke noe om oss selv eller forhold.
En maskin måtte ikke fortelle meg at vi skulle være sammen.
- Det er ikke en konkurranse. - Se på oss nå.
Tjue år senere overrasker vi fortsatt hverandre.
Det hadde vært overraskende om du var litt mer åpen.
Litt mer åpenhjertig og optimistisk.
- Hei. Hvor gøy er ikke dette? - Veldig gøy.
Fy søren. Cass, du ser utrolig praktfull ut i kveld.
Takk.
Dusty, du er også her.
- Bare tuller med deg, kompis. -Å, ja.
For en rørende vielse. Jeg kjempet for å holde tilbake tårene.
- Og det var en kamp jeg tapte. - Jeg også, faktisk.
Slutt. Se på oss. Et par bløthjertete personer.
I motsetning til Dust-bust, som holder alle følelsene
- bak lås og slå. - Nei.
Jeg kan optimistisk si
at det var den mest hjertevarmende maskin-inspirerte vielsen
av to personer som har vært sammen i under åtte dager, jeg har sett.
Har dere smakt på appetittvekkerne? Prøv det nyeste på Giorgios meny.
Cass-vinger, også kjent som sterke vinger.
Ikke engang diskré.
- Du burde... - Se hvem det er.
Hallo, Martha. Du må presentere meg for den nye partneren din.
Hun er kona mi. Men ja, du kjenner Rose.
Hun har vært på Deerfest-komiteen i fem år.
Unnskyld, det er det skarpe arkadelyset. Det får alle til å se mye eldre ut.
Så, Izzy, er du her som venn av bruden eller brudgommen?
Jeg er her som borgermester. Jeg er alltid forpliktet til å møte opp.
Så du ble ikke invitert.
Apropos politiske plikter. Vi snakket akkurat om gjestgiveriet
og lurte på om du har hatt tid til å signere tillatelsen vi ba om.
Martha, du kan bare snakke med meg. Ikke få det til å handle om tillatelser.
Jeg trenger bare tillatelsen.
Etter flere tiår tror du at du må lage en vollgrav bare for å snakke med meg.
- En vollgrav. - Bare gi oss den jævla tillatelsen.
- Ok... - Og pass hendene dine.
Kom, Rose. Dette er meningsløst.
Jøss.
Tar hun på deg? Dette er latterlig.
Unnskyld meg. Hallo. Kan jeg få alles oppmerksomhet?
Det er min tur til å gi gaven min til ekteparet.
Men jeg trenger plass. Kan dere vennligst flytte dere.
Vær så snill.
Som dere vet, i tillegg til å være borgermester...
DJ-BORD
...er jeg også danser.
- Hun gjør vel ikke det? - Du vet hun gjør det.
Pat og Farid, jeg kan ikke tenke meg en bedre måte å feire forholdet deres på
- enn med... bevegelsens gave. - Bevegelsens gave.
Nå, Jacob.
Jeg vet dere ikke nyter dette, men vi vil snakke om det i årevis,
så prøv å se på så mye dere greier.
Jeg trenger en ny drink nå.
- Skal bli. Ja. - Nå.
- Moren min viser frem vaginaen sin. - Jeg vet det.
Et glass hvitvin, takk, bartender. Fader.
- Hei. -"Fader er fader."
Vær så god.
HORESEKK
Interessant glassvalg.
Tok dem med fra baren. Tenkte de passet i et bryllup.
- Kjøpte dem på salg på Dear Izzy. - Får Farid deg til å gjøre innkjøp?
Han har bedt meg om mye mer etter at han fikk potensialet.
- Jeg elsker det ikke. - Hva med potensialet ditt, Hana?
Jeg har ikke brukt den, og tenker ikke å gjøre det.
Og stemmen som sier du skal være som alle andre?
- Jeg har ikke den. - Kult.
Ikke jeg heller.
Dere er ganske nye her, så dere syns nok det er rart
at en kvinne som ikke var invitert, stjeler fokuset fra ekteparet
ved å danse en improvisert, åpenbart seksuell solo.
Jeg kan forsikre dere om at det er sykere enn det virker.
Jeg vil vite alt.
Ser du hvordan de høye sparkene er rettet
mot kvinnen som later som om hun ser på olivenvognen?
Det er Martha. Martha er Izzys eks.
Martha og Izzy flyttet hit da Cass var ni, og helt siden den gang
har Izzy snakket om dansekarrieren som hun etterlot i byen.
Jøss. Ok. Hun kan noen spenstige trinn.
Ja, men det var 90-tallet. Alle var jo profesjonelle dansere da.
- Var du profesjonell danser? - Har du hørt om Riverdance?
- Var du i Riverdance? - Jeg var med på å grunnlegge River-Prance,
en dansegruppe med bare gutter, blandede evner og ulike sjangre.
- Huff. - På mange måter
så vi på oss selv som et kreativt motsvar til irsk dansekultur, som var kvelende.
Men vi var unge. Det var revolusjonerende.
Veldig punk.
På en måte, ja. Vi prøvde mange sjangre. Danset til alle de største musikerne.
Chaka Khan, Bananarama, George Michael, Run-DMC.
- Nå vet vi hvorfor Cass ble forelsket. - Nei, det var før Cass.
Jeg tror ikke hun...
Cass gjør noe søtt. Dette ender ikke godt.
Å ja, hun danser med blomsterpiken, og det er jævlig sjarmerende.
Nå begynner andre å synes at det er sjarmerende.
Og det betyr at Izzy ikke får all oppmerksomheten. Og hun ser det.
Nå sjekker hun om Martha ser det. Martha ser det også! Kampen er over!
Lykke til.
Du vet sannelig hvordan man stjeler noens oppmerksomhet.
Unnskyld?
- Kunne du ikke gi meg fem minutter? - Stjeler jeg oppmerksomhet?
Ille nok at hun er her med den dama. Jeg kan ikke tro at de fortsatt er sammen.
På den annen side har ikke Rose barn.
Og Martha sa alltid at jeg hadde for mye bagasje.
Hva skjer, horesekk?
På grunn av glasset. Unnskyld, det føltes ikke godt å si det.
Hva sa hun til deg?
Ikke noe jeg ikke har hørt før, så...
Kan jeg muntre deg opp?
Nei, vi kan dra, hvis det er greit.
Jeg skal si ha det til Pat.
Jeg kan be Giorgio
- om å gjøre deg til DJ-en vår. - Ja.
Hadde vært gøy å snakke med deg uten å måtte stappe i meg fiskekaker.
Det er fisk i håndkle. Giorgios versjon av "pigs in a blanket".
Men jeg mener det. Det er tøft å være sammen med deg ute blant folk
og frykte at folk skal finne ut av det.
- Hva er alternativet? - Jeg tenkte vi til slutt...
- Hva skjer, doggy-bager? - Hei, pappa. Jeg bare går rundt.
Du er kjempeflink. Er det fisk i håndkle?
- Hvorfor er alt sterkt? - Det er ikke noe krydder i den.
- Hva skjer, DJ Bord? - Hei.
Kan man be om sanger?
Mobilen min er bare koblet til en høyttaler, så ja.
Kult.
- Ja. - Ok.
Hallo, alle sammen.
Hallo. Jeg heter Dusty.
Jeg har også en overraskelsesgave som jeg vil dele med det lykkelige paret.
Håper det er en god overraskelse. Rektor Pat og Farid,
noen mener nok at dette skjedde litt fort,
og at dere ikke kan vite om dere passer sammen, men jeg har troen.
Jeg må ha troen.
Hei. Går det bra om jeg drar? Foreldrene mine kjører meg.
Nei. Du må bli her og hjelpe til med å rydde og låse.
Du burde begynne å betale meg igjen.
Vel, det er som de sier:
Du kan ikke alltid få nøyaktig det du håper på i livet.
Hei, trenger du hjelp?
Fordi jeg er en skjør dame som ikke kan ta vare på seg selv?
- Nei, jeg bare... - Klart jeg vil ha hjelp.
Hva er galt med deg?
Hele kvelden kom folk bort og stilte en million spørsmål om maskinen,
- og du sier at du ikke vil bruke den? - Hvis det funker for folk, er det flott.
Men jeg tror også det er sannsynlig
at ingen her kommer til å snakke om dette om en måned.
Jeg er uenig.
Man vet aldri hva folk vil gjøre når de føler at de har fått et tegn.
Og det funker for noen, men ikke for meg, fader.
Ok. Hvis det er sant...
...så er du kanskje den eneste i byen som ikke trenger noe av meg.
Å nei. Hvem har ansvaret for dette?
Jeg vet ikke, men noen burde gjøre noe med det. Men ikke ta...
- Er den din? - Det er en gammel spilleliste, ok?
- Er det en spilleliste? - Rolig.
Så mye Coldplay.
Vel, du liker Bibelen, så...
Oi.
Hva?
"Still the One", Shania Twain. Hvorfor gjør du dette mot meg, Gud?
Den er ikke så dårlig.
Nei.
Det var bryllupssangen min.
Det var bryllupssangen din?
Ja.
Jeg var gift med en utrolig kvinne. Hun møtte meg da jeg var på mitt verste.
Hun var som en respirator. Hun ga meg liv.
Og vi planla å få barn, alt. Vi hadde planlagt alt sammen.
Og så ble hun syk.
En veldig sjelden, usynlig greie,
og så var hun borte. Bare...
Så raskt.
Og jeg sank helt til bunns igjen.
Jeg begynte å drikke altfor mye.
Jeg slo tilfeldige folk, alle de morsomme greiene.
Jeg begynte å tenke: "Jeg kommer meg ikke etter dette."
Ikke sant? "Folk kommer seg ikke etter dette."
Så sto jeg utenfor en tilfeldig bar.
Jeg stirret i rennesteinen som en skikkelig taper.
Jeg lette etter noe som kunne vise meg veien.
Og det var da jeg så det. "Livspotensialet ditt."
PREST
Hva sier du til det tegnet?
Så jeg gikk på seminaret og tok jobben på Deerfield videregående.
Begynte på nytt.
Jeg skapte et nytt, lite liv for meg selv,
og så dukket maskinen opp, og jeg innså at kortet ikke var ment for meg.
Alle tror at "fader" bare betyr én ting.
Bare jeg vet at hvis det skulle bety "prest", så ville det ha stått "prest".
Og all denne tiden...
...har jeg vært på feil sti.
Og i tillegg må jeg høre på din elendige musikk.
Jøss. Ja, dette er mye bedre.
Dette er en bryllupssang.
Er du seriøs, for faen?
Kom igjen.
BASERT PÅ BOKA AV M.O. WALSH
Tekst: Espen Stokka