Du vet att det här inte är en kyrka, va?
Vodka och ginger ale, tack.
Ska bli.
Sådär ja.
- Varsågod. - Tack.
Läser du Breaking Dawn?
Nån glömde den här.
Den är faktiskt rätt förvirrande.
En massa karaktärer kommer från ingenstans.
Det fanns en rad böcker före den där, du vet.
Ja. Jag vet.
Tja, om du gillar böcker...
Just det. Den ursprungliga fantasyboken.
Även där kommer karaktärer från ingenstans.
Hej.
Se på dig. Nästa stora keramiker.
Skulle inte tro det.
Man kan väl få göra saker bara för att man vill?
Visst.
Det är viktigt att veta vad som ger tillfredsställelse.
Även när man har det jobbigt.
"Vi är bedrövade men alltid glada." Det är från 2 Kor 6...
Ja, Bibeln.
Gissa vad jag älskar med Bibeln?
Jag gillar att det inte finns nåt fel med den,
särskilt det där med att fruar som inte är jungfrur stenas.
Det är bara... perfekt.
Du, jag försöker inte hålla koll på dig. Jag...
Din pappa sa att du har haft det jobbigt
i sommar sedan Kolton dog.
- Sa han det? - Jag vet att du har gått igenom mycket.
Och att du kan känna dig utanför när skolan börjar igen.
Jag vet nån mer som kände sig utanför.
Om du säger "Jesus", så lovar jag...
Jag menade mig själv.
När jag flyttade till Deerfield kände jag att jag inte passade in.
Så varför stannade du här?
Och varför kom du hit över huvud taget?
Och om det är okej att jag frågar, varför blev du präst?
MORPHO UPPTÄCK DIN POTENTIAL
Det här handlar om dig, Trina. Mitt liv är inte viktigt här.
Verkligen?
För du är i princip omslagspojke
för maskinen nu.
Du måste vara rätt nöjd. All publicitet är bra publicitet, visst?
FADER REUBEN FÅR MORPHO-KORT MED TEXTEN "FADER"
Fast kanske inte för präster.
Okej.
Inte dumt. Inte dumt alls.
Det var väl inget.
Det...
Jädrar, vad starkt!
Oj! Det sticker i näsan.
Vad har de i den egentligen?
Jösses, det här är löjligt. Det här är fel.
Uj uj uj.
Vad är det jag tittar på?
Inget, jag knaprade på starka kycklingvingar.
Det var inte så dumt, faktiskt.
- Har du tatuerat dig? - Tja, det var... Ja.
Överraskning! Det är för din mamma.
JAG HJÄRTA LU
- Varför står det: "Jag älskar Lu"? - Det står inte så.
- Det står: "Jag älskar Lu." - Det ska stå: "Jag älskar Lunne."
Jag brukade kalla din mamma så. Men nu visar det sig att revbenen
är väldigt smärtsamma att tatuera på. Så jag fick sluta.
Du kan ändra det till: "Jag älskar lusta."
Trina.
- Fast du kanske inte gör det. - Sluta.
Hej.
Vad pågår? Varför är du utan skjorta?
Jag skulle äta kycklingvingar och det gick överstyr.
Pappa har en halv tatuering för dig.
Jag ska ge er utrymme att bena ut det.
Får jag se?
Det skulle vara en överraskning, men okej.
-Är du redo? - Okej.
"Jag älskar..."
Lunne!
Det skulle stå: "Jag älskar Lunne."
Jag ska ta en session till, för de fick slut på bläck.
Har jag sagt nåt som fått dig att tro att jag ville det här?
Nej... Inte uttryckligen.
Jag... ville göra nåt romantiskt,
nåt oväntat och nåt som visade dig
- att jag älskar dig. - Jag älskar dig med.
- Och det är en överraskande gest. - Just det.
Och så permanent.
Och därför, jag vet inte,
känner jag att kanske det här borde vara det sista lunnefågelrelaterade
du gör för mig.
Vad menar du?
Du vet, när det gäller typ lunnefågelpresenter.
Och smeknamnet "Lunne", som jag trodde att vi hade slutat med.
Men,
framför allt för att jag bara sa en gång att jag tyckte de var söta.
Herregud.
Okej. Nej.
Det är helt okej.
- Bra att du talade om det nu. - Ja?
Ja, för nu behöver vi bara...
...göra oss av med 20 års meningslösa romantiska gester,
och börja med den här.
- Okej. - Bort med den.
Du behöver inte kasta bort allt.
Nej. Du har helt rätt, raring. Jag menar...
Det är patetiskt att spara såna här saker
bara för att vi hade dem på första dejten.
- Hela lunnefågelgrejen är död. - Dusty.
Vi måste absolut kasta bort de här jädra kramdjuren.
- Du behöver inte... - Lunnefågelkalender, skräp.
Lunnefågelboken du fick på din födelsedag, skräp.
Och jag ska ha starksås på allt, förresten.
- Dusty. - Lunnefågelkex.
Säkert att du vill kasta dem?
- Jag äter dem inte direkt. - Bra. Klart. Nåt mer?
Det finns mer här borta.
Ja, det finns fler saker. De är överallt.
Men raring, du behöver inte kasta bort dem.
Jag försöker inte göra dig ledsen.
Ja, fan! Nej. Mina revben. Bläcket är färskt än.
Jag vet inte vad det är med dig.
Det är inget med mig.
Du sa nåt om att vi fortfarande borde kunna överraska varandra.
Men det är bara du som kommer med överraskningar.
Alltså, först får du kortet med "kunglig",
och säger inget till mig.
- Dusty. - Sen bombnedslaget med kycklingvingarna.
Och plötsligt är du cheerleader vid basketmatchen.
Och du har ny frisyr, som förresten är jättefin.
Tack.
På grund av den här maskinen slutar folk sina jobb.
De flyttar.
De avslutar långvariga relationer
och dyker in i nya helt slumpartat.
- Så du har hört. - Hört vadå?
Vi är samlade här
på Giorgios Italienska Restaurang & Sportcenter
för att fira föreningen mellan rektor Patricia Burgess
och mr Farid Malik,
vars kärlek har välsignats genom Guds nåd.
Och MORPHO-maskinen.
Åh, Farid. Min älskade.
När jag fick min "MC"-potential,
trodde jag att det var det bästa som kunnat hända.
Och när jag kraschade tyckte jag att det var det värsta
som kunnat hända.
Men om jag inte hade slagit huvudet och hamnat på sjukhus,
hade jag aldrig mött dig.
Har de inte känt varandra i flera år?
Tänk om du inte hade fått "älskare" som din livspotential,
hade du kanske inte vakat med mig hela natten.
Hållit min hand. Sett till att jag inte somnade.
- Vi pratade om allt. - Ja!
Och jag visste där och då, att min sanna livspotential var med dig.
Säkert att du inte har hjärnskakning?
Som dessa två turturduvor så fint har demonstrerat,
är MORPHO-maskinen vägar, liksom Guds, outgrundliga.
Och man undrar om allt ingår i en större plan,
eller bara är slumpartat.
Mm. Liksom morphofjärilen, har Pats och Farids kärlek tagit vingar,
och vi kan bara hoppas
att de potentiellt är förenade för livet.
Bravo.
Vill ni utväxla ringar?
Vi ska faktiskt utväxla vingar.
Sådär ja.
Underbart.
- Hej, fader. - Hej, fader.
- Ursäkta, fader. - Du sa just att maskinen är Gud,
och du är ju nära Gud, så...
Jag har faktiskt inget att göra med maskinen.
Fader, jag skulle vilja fråga dig, väldigt snabbt...
...om universums mysterier.
Jag fick "florist".
Då tänker jag florist, blommor, ringblommor.
MC-hjul är ringformiga. Jag är MC-knutte. Alltså är jag rätt ute, va?
- Ja. Beklagar, men... - Ursäkta mig, fader.
Fader.
Okej, allihop.
Vi kan väl låta fader Reuben njuta av festen?
Drinkar.
- Jag tar en. - Okej.
Att jag skulle se dig här.
Ja. När mr Malik bad mig komma, trodde jag att det var som gäst, men...
Så du har lika kul som jag här?
Jajamän.
Jag väntar på min tur i gondolen.
Så de träffades för en vecka sen och nu är de gifta? Så roligt.
Jag vet inte. De verkar väldigt kära.
Titta hur de ser på varandra.
Hon kan inte röra nacken, va?
På grund av halskragen.
Kom igen. Tycker du inte att de hade väldigt bråttom?
Folk kan säga detsamma om oss.
Vadå? Vi hade väl inte bråttom?
Jag menar, Dusty, vi var 20.
Vi visste inget om oss själva eller om relationer.
Men jag behövde ingen maskin för att veta att det skulle bli vi.
- Det är ingen tävling. - Jag menar, se på oss nu.
Det har gått tjugo år, och vi kan ännu överraska varandra.
Vad som skulle överraska mig vore om du var lite mer öppen.
Du vet, lite mer öppenhjärtig, lite mer optimistisk.
- Hej. Visst har vi jättekul? - Verkligen.
Alltså.
Cass, du är särskilt tjusig ikväll.
Tack.
Dusty, du är också här.
- Jag skojar med dig, kompis. - Aj. Ja.
Vilken vigselceremoni, va? Den var så gripande.
Jag försökte hålla tårarna tillbaka.
Och det var en kamp som jag förlorade.
Det var likadant för mig.
Lägg av. Se på oss.
Vi är bara två mjukisar med stora hjärtan.
Inte som Dusty-grabben, som inte visar
- några känslor. - Nej.
Jag kan vara optimistisk och säga
att det var den mest hjärtevärmande maskininspirerade föreningen
mellan två människor som varit tillsammans i mindre än åtta dagar jag sett.
Har ni smakat aptitretarna? Ni måste smaka dem.
Kolla in det... senaste på Giorgios meny.
Cass-vingar, alias heta kycklingvingar.
Inte särskilt subtilt.
- Du borde... - Titta vem som är här.
Hej, Martha.
Du måste presentera mig för din nya partner.
Hon är min fru. Men ja, du känner Rose.
Hon har varit med i Deerfest-kommittén de senaste fem åren.
Förlåt mig. Det är den här grälla belysningen.
Den får alla att se mycket äldre ut.
Så, Izzy, är du här som vän till bruden eller brudgummen?
Jag är här som borgmästare.
Jag är förpliktigad att närvara vid vartenda evenemang.
Så du var inte inbjuden.
På tal om politiska plikter, vi pratade just om värdshuset
och undrade om du har hunnit underteckna tillståndet vi behöver?
Martha, om du vill prata med mig, så gör det.
Du behöver inte ha tillståndet som ursäkt.
Nej, men jag behöver faktiskt bara tillståndet.
Det har gått årtionden,
och fortfarande tror du dig behöva ursäkter för att prata med mig.
- Ursäkter. - Ge oss bara tillståndet, för fan.
- Okej. Bara... - Och håll händerna i styr.
Kom, Rose. Det här leder ingenvart.
Oj.
Måste hon tafsa på dig? Löjligt.
Ursäkta mig. Hallå.
Kan jag få allas uppmärksamhet?
Det är min tur att ge en present till brudparet.
Men jag behöver lite utrymme, om ni är snälla och flyttar er, tack.
Tack.
Som ni alla vet, förutom att vara er borgmästare...
...är jag också dansare.
- Nej, hon vågar inte. - Det vet du att hon gör.
Och Pat och Farid,
hur kan man bättre fira er nya relation
-än med en gåva... av rörelse. - Rörelse.
Kör, Jacob.
Jag vet att det här känns pinsamt,
men vi kommer att prata om det i flera år,
så försök titta så mycket ni kan.
Jag behöver en drink till, genast.
- Ska bli. - Genast.
Min mor visar upp sin vagina.
Jag vet.
Ett glas vitt vin, tack. Fader.
- Hej. -"Fader är fader."
Varsågod.
SLAMPA
Intressant val av vinglas.
Jag tog hit dem från baren. De passade för bröllop, tyckte jag.
- Jag köpte dem på rea hos Izzy. - Låter Farid dig köpa tillbehör nu?
Ja, jag får göra mycket mer sen han fick sin potential.
- Jag är inte överförtjust. - Och din potential, Hana?
Jag har inte använt den där saken och tänker inte göra det.
Och den lilla rösten som säger åt dig att vara som andra?
- Jag har ingen sån. - Bra.
Inte jag heller.
Ni har inte varit i stan så länge, så ni kan finna det märkligt
att en kvinna som inte var bjuden till bröllopet
stjäl strålglansen från brudparet
genom att utföra en improviserad, öppet sexuell dans.
Men jag kan lugna er med att det är mycket värre än det ser ut.
Jag vill veta allt.
Ser du att de flesta höga sparkarna riktas mot
den där kvinnan som låtsas glo på olivvagnen?
Det är Martha. Martha är Izzys ex.
Martha och Izzy flyttade till Deerfield när Cass var nio, och ända sen dess
har Izzy pratat om danskarriären hon lämnade i storstaden.
Oj. Okej. Men hon är rätt duktig.
Ja, men det var ju på 90-talet.
Vem var inte professionell dansare då?
Var du professionell dansare då?
Vet du vad Riverdance är?
- Var du med i Riverdance? - Nej,
jag var med och grundade River-Prance,
en danstrupp bara för män, med skiftande färdighet.
- Jösses. - På många sätt
såg vi oss som ett kreativt svar på tal mot irländsk danskultur,
som var så kvävande. En massa snören och spännen.
Men vi var unga. Det var subversivt.
Väldigt punkigt.
På sätt och vis, ja. Vi höll på med många genrer.
Tog med alla de stora.
Chaka Khan, Bananarama, George Michael, Run-DMC.
Nu vet vi varför Cass blev kär i dig.
Nej, det här var före Cass.
Jag tror inte att hon...
Cass gör nåt sött. Det kommer inte att sluta väl.
Ja, hon dansar med blomsterflickan,
och det är charmigt som fan.
Nu börjar andra att finna det charmigt.
Och det betyder att Izzy inte får all uppmärksamhet.
Och hon ser det.
Nu kollar hon om Martha ser det.
Martha ser det också. Cass har vunnit!
Lycka till.
Jaha, du vet verkligen hur man stjäl uppmärksamheten.
Ursäkta?
Du kunde inte ge mig fem minuter?
Är det jag som stjäl uppmärksamhet?
Det är illa nog att hon kom med den där kvinnan.
Ofattbart att de fortfarande är ihop.
Fast Rose har ju inga barn.
Och Martha sa jämt att jag hade för mycket emotionellt bagage.
Läget, slampan?
Med tanke på vinglaset.
Förlåt, det kändes inte bra när jag sa det.
Vad sa hon till dig nyss?
Inget jag inte har hört förut, så...
Kan jag muntra upp dig på nåt sätt?
Nej. Vi kan gå och det är okej.
Jag ska säga adjö till Pat.
Jag kanske kan be Giorgio
- att göra dig till ställets DJ. - Ja.
Det vore kul att prata med dig utan fiskkaka i munnen.
Det är faktiskt varmfisk, Giorgios version av varmkorv.
Men jag menar det.
Det är jobbigt att vara ute med dig bland folk
och tvingas oroa sig för att folk ska få veta.
- Vad är alternativet? - Jag tänkte att vi...
- ...kunde... - Läget, doggie bags?
Hej, pappa. Jag bara cirkulerar.
Och du gör det jättebra. Är det där varmfisk?
Varför så kryddstarkt?
Det är noll kryddor i dem.
- Läget, DJ? - Hej.
Spelar du önskelåtar?
Det är bara min mobil inpluggad i en högtalare, så, ja.
Bra.
- Jadå. - Okej.
Hej, allihop.
Hej, jag heter Dusty.
Jag har också en överraskningsgåva som jag vill dela med brudparet.
Jag hoppas att den är bra.
Rektor Pat och Farid,
En del kanske tycker att det här gick lite väl fort
och att ni inte kan veta om ni är rätt för varandra,
men jag för min del tror på er.
Jag måste ha tro.
Du, är det okej att jag går? Jag åker med mina föräldrar.
Nej. Du måste stanna och hjälpa mig städa och låsa.
Det känns verkligen som om du borde börja betala mig igen.
Tja, du vet hur man brukar säga,
man får inte alltid det man hoppas på här i livet.
Hej, behöver du hjälp?
Vadå, för att jag är en skör liten kvinna som inte klarar sig själv?
- Nej, jag tänkte att du... - Visst vill jag hjälp.
Vad är det med dig?
Hela kvällen kom folk fram till mig
och ställde miljoner frågor om maskinen,
men du säger att du inte vill använda den.
Alltså, om den funkar för folk så är det jättebra.
Men jag tror också att risken är stor
att om en månad från nu,
kommer ingen här att prata om den.
Jag håller inte med.
Man vet aldrig vad folk gör när de tror sig ha fått ett tecken.
Och det funkar för en del, men inte för mig, fader.
Okej. Om det stämmer så...
...är du kanske den enda personen här i stan
som inte behöver nåt från mig.
Åh nej. Vem är ansvarig för det här?
Jag vet inte, men...
...nån borde verkligen göra nåt åt det. Men ta inte...
-Är den din? - Okej, hör på,
det är en gammal spellista.
-Är det en spellista? - Lugn, nu.
Så mycket Coldplay, va?
Tja, du har ju din Bibel, så...
Alltså.
Vadå?
"Still the One," Shania Twain. Varför gör du mig detta, Gud?
Okej. Den är faktiskt inte så dålig.
Nej.
Det var min bröllopssång.
Var det din bröllopssång?
Ja.
Jag gifte mig med en underbar kvinna. Hon mötte mig när jag var som sämst.
Hon gav mig liv.
Vi tänkte skaffa barn, allting, vi gjorde stora planer.
Sen blev hon sjuk.
Nån väldigt sällsynt, osynlig sak,
och så var hon borta. Det gick...
...så snabbt.
Och jag gick ner mig igen.
Mitt supande blev allt värre.
Jag började slå till folk på måfå, du vet, allt roligt man gör.
Och jag började tänka: "Jag reser mig aldrig från det här."
Du vet? "Folk reser sig inte från sånt här"
Så var jag utanför nån bar,
stirrande ner i rännstenen som ett sorgligt vrak,
letande efter nåt som skulle visa mig vägen.
Då såg jag det. "Din livspotential."
PRÄST
Snacka om tecken, va?
Så jag gick på prästseminariet,
och jag tog jobbet här vid Deerfield High.
Jag började om.
Jag skapade så smått ett nytt liv åt mig själv och...
...sen dök den här maskinen upp,
och jag insåg att kortet inte var menat för mig.
Alla tror att "fader" bara betyder en sak.
Men jag vet att om det skulle betyda "präst",
skulle det ha stått "präst".
Och hela denna tid har jag...
Jag har varit på fel spår.
Och till råga på allt måste jag lyssna på din hemska musik.
Wow. Det här är mycket bättre.
Det här är en verklig bröllopssång.
Skojar du?
Kom igen.
BASERAD PÅ BOKEN SKAPAD AV M.O. WALSH
Undertexter: Bengt-Ove Andersson