Не заходьте на лід, коли закрито!
Покиньте лід!
Покиньте...
Валіть звідси!
Як же це лайно набридло.
Знаєш, як важко знайти водія льодового комбайна?
Думаєш, робот упорається з такою роботою?
Почистить лід за сім хвилин, не пропустивши ні клаптя?
Бо, ти пропускаєш клапті.
Не хочу тебе ображати,
але таки вважаю, що робот упорається.
Якщо ти не хотів мене образити, то тобі не вдалося, Треворе.
З міською владою біда,
якщо на льодових комбайнерів починають дивитися згори.
І на поштарів. І на поштарок.
І на прибиральників.
До людей, які є опорою суспільства,
до яких слід ставитись, як до героїв!
Я більше не буду опорою суспільства.
Я стану його лицем. Тому знаєш що?
Я звільняюсь!
Знаю, що ти скажеш.
Ти скажеш, що потрібна заява і попередження за два тижні.
Ось моя заява.
ШЕРИФ
Мені треба, щоб ти допрацював зміну.
Ні.
Це мені треба допрацювати зміну.
ДІРФІЛДСЬКА КОВЗАНКА ЗАБУДЬ ТРИВОГИ
КВИТОК ДОЛІ
Тату.
Хтось украв стіл з вітальні.
Привіт, партнере!
Тобі, мабуть, цікаво, що то був за шум,
коли я вчора ввімкнув бензопилу.
Я зрозумів, що шуміла бензопила,
але не хотів знати, що ти робив.
Я відкриваю салун Ковеків!
Переробив стіл, яким ми не користуємося, на барну стойку.
Я користувався столом.
Я за ним уроки робив.
Це все через картку «шериф»?
І так і ні. Я завжди любив вестерни.
Не знаю, що значить картка,
але кожному шерифу потрібен салун.
З цього я й почав.
Шерифу частіше потрібна в'язниця.
Можливо, партнере.
Але сусіди не зрозуміють,
якщо я перероблю гараж на в'язницю!
Якщо це тебе радує, тату...
Ну, я вже піду. Обережно тут.
Я оце подумав.
Тріна сказала, що зраджувала Колтона.
Угу.
Може, ти знаєш, з ким саме?
Я не знаю.
Мабуть, з кимось з баскетбольної команди.
Іди, партнере.
КОРОЛЕВА
Касс!
Не дивись на мене, якщо не хочеш відчути шаленого збудження.
ДІРФІЛД
- Уже пізно. - Так, ти вже завелась?
- Чому ти у формі? - Тренер Іґлсон пішов
з команди. Вгадай, хто новий тренер?
А тренери носять джерсі?
Повітропроникна тканина, якщо я вирішу позайматись.
Одягнув про всяк випадок.
«Димохід» - це хто?
Це «Домосідка».
Зробила для Марти.
Надіюся, твоя мама не дізнається, що ти робиш светр для її колишньої.
- Ні. - Іззі розсердиться.
Нехай. Вона все життя
- брехала мені про Марту. - Так.
Я намагаюся зосередитися на позитиві.
Це добре. Сто відсотків.
Так само і я з новою роллю тренера.
Добре.
Я вирішив активніше реалізовувати свій потенціал.
- Так. - Знаєш,
надихати дітей поза уроками, а не тільки на них.
Кльово.
- Таки кльово. - Так.
У тебе теж хороший потенціал. Королева. Це ж чудово.
Але вчитель може ділитися своїм потенціалом.
Поширювати його серед молоді.
- Як вірус папіломи. - Не як вірус папіломи.
Типова королева, дивишся на нас звисока.
- У тебе шорти діряві. - Знаю.
ВПЕРЕД, КОПИТА!
ГЕРОЙ
ЯНГОЛ
Якщо на картці стоїть «Художник», малювати не обов'язково.
Колтон був косоокий?
Нічого не маю проти, але я б, мабуть, помітив.
Жахливий малюнок.
Ти не відповідав на повідомлення. Образився?
Не образився.
Просто не розумію, нащо ти розказала татові, що зраджувала Колтона.
Хотіла його підбадьорити.
Він розповідав, який він фіговий тато.
Після твоїх слів він цілу ніч переробляв гараж на салун.
- Що? - Ага, пиляв бензопилою,
як психований.
А якби він дізнався, що ти зраджувала зі мною?
Не знаю, але тепер мрію дізнатися.
Вибач. Думала, ти цього й хотів.
Нічого такого я не хотів. Це жахливо.
Як прийду додому, тато кинеться на мене з бензопилою.
Я взагалі не мав би з тобою говорити.
- Що? - Це не справжні стосунки.
Мені важко вдавати, що в нас усе норм...
Це мурал з тобою й Колтоном?
Саме так.
- Так. - З близнюками.
Ти кажеш, що тобі важко прикидатися,
але щойно вийшло непогано.
Хлопці, сюди. Сюди підійдіть.
Як ви знаєте, тренер Іґлсон не з нами
через недоброчесну поведінку.
- Що тренер Іґлсон зробив? - Він...
Його застали, коли він здував баскетбольні м'ячі.
Так. Усе дуже погано.
- Як це мало нам помогти? - Неясно.
Чув, що він зраджував дружину з якоюсь Вікі.
Це неправда. Ні, це... Ні.
- Неправда. - І я таке чув.
Ні. Вікі - подруга. Це не знач...
Веду до того, що директорка Пет попросила мене його замінити,
і точно не тому,
що я майстерний баскетбо...
Передусім я вчитель.
Учитель історії,
базових навичок і фізкультури.
Дірфілдські Копита, ви готові?
Боже, ні.
Він найкращий спортсмен в історії цього містечка.
У нього прекрасне лице й волосся.
І він ваш новий тренер.
Дж-дж-джорджіо!
Поїхали, хлопці! Я вже вас бачу!
Що ти, Великий Ді? Погнали, друзі!
Так, мої хлопчики!
- Давай, Ді! Отак, старий! - Не...
Погнали! Настрій - бомба!
Ого!
Як же тут добре. Почуваюся вдома!
Добре виглядай - добре почувайся. Круто тренуйся - круто грай!
Починаймо! Пасую.
Живіше, хлопці!
СУПЕРЗІРКА
Джорджіо, тобі помогти? Бо ми саме починали тренування.
Старий!
- А я що роблю? - Не знаю.
Директорка Пет не хотіла віддавати дитячі мрії
на поталу неспортсмену.
А містер Ковек чому тут?
- Клас! Бо, іди сюди! - О бож... Ні.
Директорка Пет і його прислала?
Ні, це вже я.
Поки Дасті відсиджувався на лаві,
Бо Ковек був розігруючим захисником «Дірфілдський Копит»,
коли ми дійшли до 3-7 у старших класах.
Без Бо ми були б на 1-9.
Невчителям не можна просто тинятися в спортзалі.
Нічого. Можна не звати мене «Вчитель».
- Звіть мене «Тренер». - Чудово.
Або тренер Шериф.
То в нас три тренери?
Краще три хороші тренери, ніж один тренер-шахрай.
Це божевілля.
Жорстко.
Дуже брутально, Бо. Я в захваті.
Так ми вийдемо на 3-7, хлопці!
Усі на край майданчика. Починаємо розтяжку.
Так, не слухайте мене. Я ж лише вчитель.
Ні, це неправда, Ді. Ти ще й свистун.
Не дуже й хотілося.
Слухай, якщо ти не проти, я хочу добряче на них натиснути.
Випробувати їхню психіку.
Я дуже проти. Дуже проти.
- В очі. - Скинь капелюха і будь нормальний.
Ми команда.
Я нормальний.
УНІВЕРМАГ «У ДЖОНСОНА»
Це не просто світшоти на замовлення, містере Джонсон.
Це ціла серія товарів у стилі МОРФО,
і я пропоную вам розмістити їх першим.
Ого, я б погодилась.
Це просто зразки,
але я скупила б усі такі брелоки МОРФО.
- Які ж красиві! - Такі красиві!
Жартуєте?
Наліпка на бампер з вашим потенціалом?
У МАШИНІ СЕРФЕР
Хіба не круто?
- Дуже круто. - Дуже.
А ваша мама не хоче це продавати?
Тут значно краще місце.
Ви солідно збільшите прибутки від автомата.
- Так. - Власне,
я не заробляю на автоматі.
Коли пробую його відкрити, спрацьовує сигналізація.
Бачите? Вам це потрібно, містере Джонсон!
Не знаю.
Я дуже люблю МОРФО,
але якщо інтерес спаде?
Якщо зникне відчуття новизни?
Новизна тут ні до чого.
Це не розмальовані камінці і лайно з оленями в «Любій Іззі».
Ці речі багато значать для людей.
Дають їм надію. І коли ти...
І коли ти знаходиш надію, то бережеш її.
- Ну все. Даруйте. - Ой-ой, зачепило.
- Треба це записати. - А на чому ж ти запишеш?
Якби ж у мене був гарненький блокнотик.
Гляньте, який гарний.
Я отримала «Казкарку»,
тому всюди ходжу за Касс. Ніби її королівський біограф.
У неї так багато ідей.
Як ти казала, Касс?
- Це більше, ніж слова. - Так.
Це те, у що я вірю.
Містере Джонсон, я не хочу, щоб тутешня молодь росла,
цікавлячись лише Дірфестом і баскетбольними матчами.
Треба вкладатися в мрії.
Що скажете?
ФОКУСНИК
Хіба для вас це просто новинка?
Стань на його захист.
Жени, жени! Так...
- Мама мія! Що таке, 25-й? - Я думав, що ви закинете.
Тепер подумаєш на лаві запасних.
- Аксель не сидить на лаві. - Виходь! Граємо далі.
- Ах ти ж... - Погнали!
- Пармезанний заср... - Усе добре.
Усі сюди.
У коло!
Як справи, Акселю?
Як справи в команді?
Так собі, містере Ковек.
Якщо чесно, важко зосередитись.
Через автомат МОРФО усі дорослі подуріли,
а без Колтона грати дивно.
Знаю, ви за ним сумуєте. Як і я.
Нам лишається тільки далі перемагати задля нього.
Прибрати поганців.
У нашій команді є поганці?
Кому ти не довіряєш?
- Під час гри? - Так.
Може, хтось відволікається на щось інше?
У мій час найбільше відволікали дівчата, жінки.
Знаєш, хто з хлопців має дівчину,
кого з них можна вважати привабливим?
Бо, це абсолютно неприйнятно.
Хлопці не переможуть, якщо не зосередяться.
Я запитую Акселя, хто користується популярністю серед дівчат.
Особливо серед чужих дівчат.
- Може, Такер. - Серйозно?
Оцей?
Йому ж далеко до Колтона. І ти кажеш, що дівки йому дають?
Усе.
Кінець тренування.
Бо, старий.
Усьому є межа. Ми ж старші.
Ми їхні вчителі й тренери.
Повинні служити їм прикладом.
Ви бачили того Факера? У чувака тіло наче шафа.
Дівчата за ним, мабуть, так і носяться.
Його прізвище Такер, і нам не можна так говорити, Джорджіо.
Серйозно? Я кликав його Факер.
- Думав, це кличка. - Ти...
То він популярний серед дівчат?
У ресторані він постійно фліртує з офіціантками.
У ресторані працює моя дочка.
Багато дочок працює в ресторані,
і всі кажуть одне.
Факер - як юний Джорджіо, і йому точно перепаде.
На сьогодні все, хлопці.
До завтра. Надіюся, ми розберемося, хто буде тренером.
Нащо спішити? Ще рано розходитись.
Може, підемо до мене в салун і потусимо командою?
- Кепська думка. - Усі разом?
Так, усі Колтонові друзі.
Такер, ти з нами?
Я за.
Круто, Факер. Я з тобою.
Ді, якщо хочеш лишитися тут і посвистіти...
Ні, ні.
Я піду. Має ж з вами бути хоч один дорослий.
У кого в багажнику буде місце для мого самоката?
А де тут глина?
Отам.
Кльово.
Пам'ятаєш, я сказала, що мені незручно біля тебе,
бо ти в жалобі?
Вибач за це.
Я не дуже вмію добирати слова.
І щоб ти знала: вечірка в Меґан була тупа. І нудна.
Щоб ти знала: тупе й нудне мене тепер дуже приваблює.
Чула, що Кайл порвав з Меґан, бо вона отримала картку «Секретар».
Оце треш. Може, вона стане Держсекретарем.
Так, але вона одразу
замутила з Меттом Рейндерсом на цвинтарі, а він «Знаменитість».
Я бачила, як ти розмовляла з Джейкобом біля муралу.
Ви, типу, дружите чи...
Не дуже.
Інколи говоримо про Колтона - ото й усе.
А йому не потрібна дівчина?
Так. Він хоче з кимось ходити на побачення,
- триматися за руки... - Тобто, хоче дівчину?
Може, покликати його кудись?
Чом би й ні?
Не дивуйтеся, якщо відчуєте, що перенеслися назад у часі
на Дикий Захід.
Я все зробив власноруч за якихось кілька днів.
Майже все з сосни, а от барна стойка - чистий дуб.
Хоч вам, мабуть, байдуже.
Ви ні дня в житті не працювали руками.
Власне, це коричневий клен.
Гляньте на зернистий візерунок.
А тут, якщо придивитися, можна побачити мінеральні прожилки.
Ні! Це дуб.
Проїхали.
Ви не виросли на ковбоях,
а от наші тати були в захваті від усього ковбойського.
Так. В Ірландії були одні ковбої та вівчарки.
Я б запитав тата, але він поїхав у Пуерто-Рико,
і ми не спілкуємось.
То твій тато не італієць?
- Ні, мій вітчим - італієць. - То ти навіть не італієць?
Знаєте, чому Дикий Захід так називають?
Бо тоді чоловіки взяли закон і порядок у свої руки.
А що це?
Це помагало нам відрізняти чоловіків від хлопчиків.
Раніше він стояв у Джонсона.
Мені єдиному вдалося вибити Силача, тому містер Джонсон віддав його мені.
Що треба робити? Просто бити?
СИЛАЧ
Молодець, Факер!
Та це легко.
Бо ти неправильно б'єш, Такер.
Погана техніка. Треба бити правильно.
Не можна всього добиватися обманом.
Дивись.
Якщо такий крутий, може, спробуєш?
Ні, я не з тебе сміюсь.
Просто це така старомодна штука.
Бити грушу, щоб довести, що ти чоловік?
Ми що, печерні люди?
Ми багато чим завдячуємо печерним людям.
Пригадай історію, вчителю. Колесо...
Оце ти промахнувся.
Повтори, Ді. Бо я задумався про твою
- велику вульву. - Що тут таке?
Не знаю...
...але твій тато мене ненавидить.
- Що це значить? - Печерні жінки.
- Що? Прийми... - Чорт.
...руки від моєї вуль... У мене нема вульви!
Пробач.
Якби хотів, то зміг би. Добре, я вдарю.
Виб'єш «чахлика»? Чи...
- Я не чахлик! - Ні?
- Бах! - Непогано.
Вище!
- Непогано. - Велетень!
Ну все, тепер ти, суперзірко.
Я б ударив. Але твоя мама заборонила.
- Та ну. - Я серйозно.
Твоя мама - моя лікарка. Вона заборонила навантажувати руку.
Добре.
Коли ми трахались!
- Підловив! - Він трахав твою маму?
Вона раз назвала його милим у старших класах,
- і він ніяк не забуде. - Можна?
Чекай, Аксель.
Нехай Такер ударить ще раз.
Тепер не махлюй.
Добре.
Є що їсти?
Так.
Який сильний!
Так. «Королева.
Успішна, відома й високоповажна особа в якійсь групі».
- Бачиш? - Нема нічого про королівську кров
чи щось таке?
Тут нема.
Мабуть, це слово означає людину, якою всі захоплюються,
яка веде всіх уперед.
І ти саме така.
І можеш стати такою людиною для нашої громади.
Ось що я написала, коли ти говорила.
«Дірфілдська Діана».
- Та сама Діана? - Та сама. Дірфілдська Діана.
Гей.
- О боже. Дівчата. - Привіт, мамо.
- Привіт, Нат. - Привіт.
Ми не знали, що ви знову спілкуєтесь.
Як гарно.
Дуже гарно.
Зробити вам начо і розігріти піцу
з сальсою?
Я тільки на секунду.
У мене завтра важлива контрольна.
Підвезеш мене?
Так. Але секунду!
У твоєї мами стільки кльових ідей,
хочу почути вашу думку.
Тріно, ким ти хочеш стати, коли виростеш?
Буду безробітна, якщо не підготуюсь до контрольної.
Так!
А ти що скажеш, Саванно?
На картці пише «француженка».
- Це ж ідеально. - Так.
Ідеально для чого?
Касс хоче влаштувати урочистий вечір для збору коштів,
щоб допомогти молоді Дірфілда реалізувати свій потенціал.
І я напишу про це у «Віснику».
Урочистий вечір?
Або просто збір коштів.
Задум у тому, щоб зібрати гроші, на які Саванна зможе поїхати у Францію,
вивчити французьку чи ще якось стати «француженкою»!
О-ла-ла!
На твоєму місці я б обрала поїздку.
Я б обрала Францію, бо колись училася в Італії.
- Три найкращі місяці мого життя. - Її життя. Так.
Окрім місяців, які я провела з Тріною.
Встигла врятуватись.
Через «Метеоролога»
батьки чекають, коли відкриється мій внутрішній геній.
Мій зведений брат Зендер - невдаха,
який усе ще працює в Джорджіо, я не можу їх підвести.
Батьки проєктують на нас свою кризу середнього віку.
Тато мене ігнорує.
Він хоче тільки фотографувати дерева
і тусуватися зі своєю дівчиною Гаваї.
Джейк, я зрозумів, чому ти не показував свого «Героя».
На тебе й так тиснуть через Колтона.
Ти ще і його близнюк. Живеш за двох.
Так.
А твій тато...
не в порядку.
Тільки Колтон міг потрапити в команду в коледжі.
Тепер ми знаємо, що такого потенціалу не маємо...
Тому який сенс?
І це теж тиск.
Бо все повинно мати сенс.
Тобі сказали, ким ти станеш,
і тепер ти повинен робити те й те - ось і все життя.
Власне. Так жили наші батьки, і гляньте, які вони нещасні.
Не хочу знати, ким я мав би стати.
Просто хочу робити те, що мені подобається, що приносить мені радість...
Не знаю, може, це наївно.
Це привілей. Я згоден, але для декого
дізнатися, ким ти станеш - мрія.
Ми обговорюємо свої проблеми, а в Джейка все значно гірше.
Ні, я вас розумію.
Ви почуваєтеся невдячними, бо прагнете щастя.
Так.
Але ми просто школярі.
Усе не має бути так складно.
Точно.
Я наступний.
Ні!
Містере Ковек, закінчуймо гру.
Нізащо. Будемо грати, поки хтось не виб'є Силача.
- Кому чарку? - Джорджіо, серйозно.
Не можна пити при учнях.
Точно, я забув. Дасті не любить приправ.
Усе, як з гострими крильцями Касс. Правда, чахлик?
- Погнали! - Оце вже воно!
Мені подвійну.
До речі про приправи, Ді.
Чув, що ви з Касс провели ніч у «Круїзному круїзі».
- Де чув? - Мені написав тренер Іґлсон,
і я занепокоївся, бо він бачив, як Касс плакала в коридорі...
Може, тренеру Іґлсону не варто пліткувати
про чужі стосунки? Як вам таке?
Спокійно, велетню. Усміхнись.
- Ми ж усі друзі. - Я усміхаюсь. Я в нормі.
На, випий іще.
- Зжени злість на машині. - Добре.
Можеш потерти голову Бо на щастя.
Старий, не чіпай капелюха.
Не парся, старий. Чахлик теж лисіє.
Не всім судилося мати шевелюру,
яку так люблять гладити жінки.
Перестань патякати про своє волосся!
Перестань! Нікому не цікаво чути про твоє волосся.
Дурний недоіталієць, дрібний...
- Давай! - Бий!
Я...
Мабуть, ти вважаєш, що моя ідея зі збором коштів тупа.
Я не вважаю, що тупа.
Просто не розумію, нащо
ця грандіозна подія з тобою в центрі уваги.
Я не буду в центрі уваги. Що...
А що як у когось поганий потенціал?
Такі не варті твоєї підтримки?
Не знаю нікого з поганим потенціалом. Ти знаєш когось з поганим потенціалом?
Секунду.
Від Джорджіо. Кассі, приїдь до Бо.
Дасті напився, на самокаті додому не доїде.
Добре.
Емоджі з велосипедом. Емоджі з п'яним лицем. Емоджі труни.
Бий!
Давай!
- Я швидко. - Добре.
- Привіт. - Тато тебе не бачив?
Ні, але батьки надворі, тому я на хвильку.
Добре.
Мене бісить, що нам обом дуже сумно,
бісить, що я відчуваю: ти був би щасливіший
з будь-ким іншим.
- Тріно. - Не бачу ні найменшого шансу,
що наші стосунки колись стануть нормальними. А ти?
Може, ці стосунки
завжди нагадуватимуть нам
про наш жахливий вчинок,
і ти завжди почуватимешся зрадником, а я - брехухою.
- Це неправда. - Невже?
Скажи автомату і містянам, які вірять кожному його слову.
Добре.
Візьми пусту картку.
Я розумію, що ти пробуєш допомогти,
але ти по суті кажеш, що в мене нульовий потенціал.
Ні.
Я кажу, що ти можеш стати ким забажаєш.
- Ні! Нічого не вийде. - Вибач, що подзвонив.
Якщо чесно, я просто переживаю за Ді.
Напитися при власних учнях.
Касс. Я прос... Я готовий їхати.
Хіба що хочеш випити на прощання?
- Ні. - Ти в не гуморі.
Добре, то я просто... зачекаю в машині.
Згода.
- Де мій самокат? - І я за нього переживаю.
Але не маю на це часу.
Маю стільки справ. Власне, я...
Я влаштовую вечір для збору коштів - «потенціальний» вечір,
і я собі подумала, що мені потрібне приміщення...
Так. Аякже. Я згоден.
- Проведемо «У Джорджіо». - Справді?
Касс, з цієї миті
це не потенційний збір коштів. Це урочистість.
Так і думав!
Я знаю, що ти зробив, Факер.
Вибачте! Я все полагоджу.
- Що полагодиш? - Стіл!
Оце.
Не треба, Такер. Іди додому.
Добре.
То був ти.
Це в минулому.
Оце ти послужив прикладом.
ЗА КНИЖКОЮ М. О. ВОЛША
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська