Добре дошли в "Джорджо", където сме едно семейство!
Истина е.
Моят ресторант, или рестаранте в Италия, е за семейството.
Един ден бих искал да имам свое семейство.
Тази вечер, като видях директор Пат толкова щастлива,
се замислих за бъдещето.
Мислиш ли за бъдещето, Хана-Банана?
Избягвам.
Да, и настоящето е много хубаво.
Да ти призная, и на мен ми харесва, че се отбиваш вечер за секс.
Но се питам какви сме сега.
Гаджета, приятели с екстри или...
- Ще тръгвам. - Да. Разбира се.
Мама миа.
Снощи обслужването беше под всякаква критика.
Имаше маси без хляб,
препълнени чаши, които ме удрят по джоба.
И Карл, скаридите бяха толкова свежи,
колкото клинът ми, след като съм тичал 10 км.
Какво да направя, като си поръчал стари, замразени скариди.
Оправдания!
Знаете ли кой не се оправдава? Легендите.
Из целия ресторант ще намерите снимки
и вещи на спортни легенди, които си приличат по едно.
И което случайно е правило номер едно в ресторанта.
Някой помни ли какво е то?
- Не свършвай в минестронето? - Характер!
А той ще ни е нужен довечера за благотворителния бал.
Това събитие ни беше възложено от Кас Хъбард,
жена, която е изключително важна, интелигентна и чувствена.
Говорихме, че ще носите тениски с надпис "Попитай за моя потенциал".
И за да не съм неподготвен, ако някой има крайно срамен потенциал,
нека видя картичките ви.
- Фашист. - Много смешно! Не съм фашист.
А сега застанете в колона по един, за да видя картичките ви.
"Адвокат". Добре.
"Брокер на недвижими имоти". Скучно, но бива.
"Картограф". Позакъсняла си във времето, но нищо.
- "Гъм". Какво изобщо означава? - Нямам представа.
Това никак не е добре. Тази вечер си отзад, Гъм.
"Гондолиер"? Това ме вбесява, Трина!
Паднало ти се е "Гондолиер", а криеш?
Тази вечер си на канала. И го заслужаваш.
Касандра Хъбард, виж се само!
Ослепителна е. Нали?
Сигурна ли си, че ще ти бъде комфортно така?
Комфортът няма значение.
Важно е да подкрепим потенциала на хората.
Ще започнем от Елън, която уши това произведение на изкуството.
Шеметна е. За да стигнем до ресторанта, ще трябва да те вържа върху колата.
Чакай, така ли ще си облечен?
- Това ли?
- Да. - От глава до пети в червено?
Да, хубаво е, нали?
Реших да опитам да си избия парите във вино,
а това неизбежно ще доведе до оливане, затова исках да облека нещо,
по което петната няма да личат.
- Остави на мен. - Благодаря.
Тази вечер не е "да си избиеш парите".
Целта е да съберем пари за една кауза.
Надяваме се, че хората ще дадат много повече от стоте долара за билета.
Така ли? Мислех, че моето дарение е роклята.
Много си забавна.
- Припомнете ми пак къде ще отидат парите. - В "Потенциалния фонд".
- Ехо? Чувате ли ме? - Ето това ме обърква.
- Защо потенциален, а не истински фонд? - Фондът е истински.
Наричаме го "потенциален", защото подкрепяме потенциала на хората.
Не е ли ясно?
- Пределно. - Не съм сигурна.
Чуй ме. Наистина е важно за мен.
Знам, че си против МОРФО,
- но ще ме подкрепиш ли? - Да, разбира се.
- Да? - Разбира се.
Освен ако не искаш да блъскаш боксовата круша
и да се наливаш с уиски в гаража на Бо.
Не, ще дойда да те подкрепя. На 100%.
- На 100%. Харесва ми. - Най-малко.
Права си. Ще се преоблека.
Дали имам изгладени дрехи?
Няма значение. Вечерта ще е страхотна.
ДЖОРДЖО
Бада бум, бада бинг!
Вижте тази красива белла донна в синьо.
О, недей. Благодаря.
Извинявай, Дъсти, че те лиших от мига и отворих вратата на тази принцеса.
- Стори ми се, че си замръзнал на място. - Може би не забеляза, че шофирах.
Всъщност забелязах, но не може да паркираш тук.
Тази вечер паркира само валето.
Хей. Закарай колата на приятеля ми във ВИП секцията накрая на паркинга.
Накрая на паркинга? Тук е празно.
- Дъст, ела тук за малко. - Момент.
Искаш ли да ми направиш услуга?
- Не. - Някой трябва да иде за лед.
- Бих, но ти прати колата ми на другия край. - Моля те. Трябва да си помагаме.
Мисля, че трябва да направим всичко, за да бъде вечерта успешна за Кас.
Е? Ще бъдеш ли моят Айсмен?
Р"айс"бира се. Търсех каламбур от "айс" и "разбира се",
- но не знам дали се разбра. - Хей, Гъм. Гъм!
Вървете с Ди да купите лед.
- Вземете колата на Гъм. Ето я тук. - Сред празните места.
- Гъм, това е гала, пич. - Съжалявам.
Каква е историята, Зандър? Защо те нарича "Гъм"?
- Това е потенциалът ми от МОРФО. - Нима?
Трябва да е грешка в системата. Сигурен съм, че те чакат по-хубави неща.
Аз съм на 23 и работя в "Джорджо".
Не знам какво е "Гъм", но вероятно ме описва точно.
- Аз съм Зандър между другото. - Наясно съм.
Беше в класа ми по европейска история. И те нарекох Зандър.
- Яко. Не мислех, че ме помните. - Разбира се, че те помня.
- Повтаряше, че съм най-добрият учител. - Да. Мисля, че казвах "любим" учител.
- Което значи най-добрият. Нали? - Да.
Не научих много, но бяхте готин.
Гледахме филми и на тестовете избирахме от няколко отговора.
Знаеш ли? Не е важен методът, важни са резултатите.
Виж се. Работиш в "Джорджо" и пестиш. И това е допълнително?
Да. Истинската ми работа е музиката.
Супер. Добър ли си?
Вие ми кажете.
Да, това съм аз.
- Това човек ли е? - Да!
Джорджо. Божичко.
Мястото е напълно преобразено.
Имам чувството, че съм на някаква красива пиаца.
Нали? Като Италия от времето на баба.
Даже затворих игрите заради теб.
Не. Това...
Истинска цигулка на живо!
Здравей, миличка.
Когато живеех в Италия, винаги имах чувството, че цигулка...
Свири на площада. Помня.
Стигаме до най-важното, Каси. Гвоздеят в програмата.
Помня, че си яла сладолед в Италия всеки ден, нали?
- Страчиатела ти беше любимият, нали? - Да.
Джорджо!
- Слушал си ме много внимателно. - Как бих могъл да не те слушам, Кас?
- Това семейна рецепта ли е, или... - Не. Нямахме такива неща като деца.
Семейството ми е от Пуерто Рико, но пастрокът ми, Роко Джорджо, го обичаше.
Взел си името на пастрока си?
Само фамилията му. Не познавах истинския си баща, така че...
- Нито пък аз. - Не си познавала истинския ми баща?
- Не познавах моя. - Твоят баща!
Да, така е по-логично.
Аз просто... Съжалявам. Това са глупости, нали?
Например...
Кой би изоставил бебе?
Затова съм толкова благодарен на пастрока си, че ме отгледа.
Може би затова се наричат "втори бащи". Защото ти дават втори шанс.
Роко се пръскаше от гордост, когато спирах шайбата,
или изяждах голяма паница с паста и боб.
Той беше...
Както и да е. Стига с тези сладникави глупости.
Гостите пристигат.
Какво ще кажеш да направим тази вечер паметна?
Става ли?
Здрасти.
- Зандър. - Как си, пич?
Трябва ни лед.
Съжалявам, Трина изкупи всичкия. Сигурно за благотворителната вечер.
Това е невъзможно, защото Джорджо ни прати тук да купим лед.
Ще прозвучи като налудничава конспирация,
но дали не ни пратиха тук, за да може Джорджо да сваля жена ви?
Не!
Джорджо може да сваля Кас цял ден, но тя няма да поддаде.
Не и когато вкъщи си има "Учител/Подсвирвач".
- Не мисля. - Но пък са чудесна двойка, нали?
А той винаги е бил обсебен от нея. Мисля, че й харесва.
А и с най-новото доказателство откривам, че може дори да не съм добър учител.
Бърз въпрос, момчета.
Нямате ли чувството понякога, че един голям крак натиска гърдите ви?
Мисля, че е тревожност. Често го получавам.
Да отида ли на лекар?
Не ви препоръчвам. Лично аз пуша много трева.
Да се обадя ли на дилъра ми?
Супер. Ще му звънна.
Здрасти. Дилърът ти.
Много благодаря, че дойде.
Благодаря, че дойдохте да подкрепите Потенциалния фонд.
Здравейте, г-н Джонсън.
Отец Рубен, благодаря.
Всички изглеждат много елегантни и бляскави.
Здравей!
Кас. Толкова се радвам, че те хващам.
Знам, че пърхаш наоколо.
Искам само да отбележа, че някои хора
изглеждат малко объркани относно целта, и не знам какво да им кажа.
Пише го буквално навсякъде.
Събираме 10 000 долара за Потенциалния фонд
да помогнем на един тийнейджър да реализира потенциала си от МОРФО.
Разбира се. Сега виждам пеперудата.
Ще чакаме да се напълни. Мога ли да задам един въпрос?
Защото ще ме питат.
Кой е тийнейджърът?
Все още не сме избрали, защото първо трябва да съберем парите.
Ти ли ще избереш победителя?
Няма по-достоен от Кас, нали?
Вижте тази умна тийнейджърка, която прелива от потенциал.
Аз съм тази млада и преливаща тийнейджърка.
Кас, не избирай дъщеря си.
Знаеш колко се старая да избягвам връзкарството.
Както и аз, и няма да избера Трина.
Но може би приятелка като Савана.
На Савана й се падна "Френски".
Няма ли да е чудесно, ако градът подкрепи Савана,
- за да отиде във Франция, а? - Не искам да ходя.
Добре. Тогава някой друг.
Тази вечер е посветена на младежта в Диърфийлд.
Трябва да ги насърчим да бъдат каквито искат
и да отидат където поискат, без да се тревожат как ще платят.
Да, освен ако не искат да се качат на гондолата,
което струва 20 кинта тази вечер.
- Но никой не се натиска. - Страхотно.
Виж се с цялата тази Христова кръв.
- Здрасти. - Известна и като вино.
Извинявай. Шегата е куца, но в семинарията беше трепач.
- Нима? - Не.
Не.
Не съм те виждала в бара.
Друго място ли намери, където тайно да ти доливат?
Не, стоя на дистанция.
Струва ми се, че след сватбата се отнесох.
Спрял съм пиенето за известно време.
Напълно те разбирам. Да, звучи здравословно.
Просто казвам, че ми хареса да пия с теб,
така че ако искаш да се отбиеш някога за едно безалкохолно питие...
Може да приема поканата.
Извинете, че ви прекъсвам.
За мен е огромно удоволствие да ви представя
жената, създала Потенциалния фонд,
Касандра Хъбард!
Благодаря, Джорджо.
"МОРФО".
Доскоро повечето от нас не бяха чували тази дума.
Но без нея тази вечер нямаше да е възможна.
Нямаше да имаме музиката от Диърдри Сийфорд,
красивите свещи от Кал Йънг,
цветята от Бари Рокера, храната от Карл...
И тази секси рокля от Елън!
Всичко, което виждате тук тази вечер,
е постигнато от хора, преследвали своя потенциал.
А какво ще стане със следващото поколение?
Започваме. Клапа!
Клапа.
Да. Веднъж някой ми каза, че нямам потенциал.
Е, имам новина. Ето опровержението.
О, боже.
Машината МОРФО може да казва, че потенциалът ми е "суперзвезда",
но истинските суперзвезди са моите служители.
Снощи бяхте супер, както обикновено.
- Особено ти, шеф Карл. - Благодаря ти, синко.
Шеф Карл, какъв е специалитетът тази вечер?
Мисля, че е бифтек.
- Това е бащата на Дъсти. - Много е напомпан.
Дадох на агенцията му страхотен отзив.
И се гордея с тях.
Както казват в Италия: "Они муро е уна порта".
"Всяка стена е врата."
И както самият Джорджо казва: "Вратите са за това да бъдат счупени".
И както казват в Библията: "Пред погибел гордост върви".
Щом ти се говори за гордост. Човекът има бюст на главата си до ваната.
- Била си в банята му? - Да.
- Виждахме се няколко пъти. - Така ли?
И последния път беше много конфузно.
Беше се разнежил след сватбата на Пат и Фарид.
След сватбата?
- Нали не се сърдиш? - Не. Разбира се, че не.
Нали разбираш, с Джорджо е само секс.
Защото ние не... Тъй като си свещеник.
Наясно съм, че съм свещеник.
Не е кой знае какво. Просто съм изненадан.
Твърде изморени от мечти по цял ден.
Познавам много хора, които сигурно се питат
защо трябва да даряват пари на Потенциалния фонд.
"Хей, имам си свои проблеми, човече.
Искаш да дам пари на някакво хлапе, което ще става метеоролог?"
Е, да ви кажа.
Един ден това дете може да попречи метеор
да се блъсне в Земята и да унищожи човечеството.
Тогава тези 10 000 долара, дарени от вас, няма да са похарчени напразно.
В крайна сметка искам само всяко дете да се реализира...
като мен.
Мислех, че акцентът ще е върху фонда и децата.
Така е. Само почакай.
Почакай да отворим пликовете с дарения.
Ще бъдат препълнени, знам.
Да, не знам.
Къде е Дъсти?
Сигурно в момента нарушавам милион училищни правила,
но тревата е много яка.
Не знам дали още се казва "яка трева", но няма значение.
Ако тази лепкава зелена гадост ти помага за паническите атаки,
друсай се, глупчо.
Все още страдам от тревожност.
Но тревата я потиска.
И за какво се тревожиш?
Готов съм да си говорим сериозно, ако искаш.
Не знам.
Виждах се с едно момиче.
Да. Беше тайна, но решихме да скъсаме, защото нещата се усложниха.
Всичко е сложно, нали?
Светът е сложен.
Но ако намериш човек, с когото искаш да бъдеш, е добро начало.
Струва ми се, че Кас не ме иска край нея напоследък.
- Сякаш съм станал малък за нея. - Сигурен съм, че не е вярно.
Сякаш има нови тайни чекмеджета, които тепърва започва да отваря,
а пък аз нямам тайни чекмеджета.
Може би имам.
Но се страхувам да ги отворя, заради това, което ще се разруши.
Но ако не ги отворя, може би ще загубя Кас.
Тя ми подари теремин за рождения ми ден.
Един странен музикален инструмент.
Сякаш се опитваше да ми каже нещо.
- Попитахте ли я защо ви го е дала? - Да.
Решила, че ще е хубаво да пробвам нещо ново.
Може би наистина това е имала предвид.
- Трудно ли е да научиш нещо ново? - Не знам. Пробвах малко.
Май бракът е трудно нещо особено ако ви казва какво да правите.
Знаете ли? Това е първото нещо,
което ме е накарала да направя, и дори не беше за нея.
Беше подарък за мен,
заедно с още 39 подаръка, които решила, че искам.
А дори не го изпробвах като хората.
Добре, мамо, не се панирай,
- но като цяло никой не дарява. - Виждам това, Трина.
Какво им става на тези хора?
Мисля, че много от тях пестят за собствения си потенциал,
и може би са решили, че дарението е билетът.
Аз съм виновна.
Къде ми беше умът? Да го организирам толкова набързо?
- Просто... - Какво?
Можеш да спреш да се усмихваш.
Моля? Опитвам се да се забавлявам.
Държиш се сякаш си безгрешна и не си се дънила.
Не съм обелила и дума, Кас.
Беше прехвалена танцьорка от балета,
чието най-голямо постижение бе "Залюляване номер 3"
в скапан мюзикъл на "Бродуей".
Хей, какво става?
- Ще напълним ли пеперудата? - Няма никакви изгледи. Просто катастрофа.
- Какво? Но Каси... - Всичко свърши.
Не. Огледай се. Никой...
Ехо? Хей, какво става...
Какво става, хора?
Изглежда, че сме далеч от целта си за тази вечер.
Но аз вярвам в Кас, вярвам и в тази кауза,
и ще даря 500 долара за Потенциалния фонд.
Кой има желание да се присъедини към мен?
Хайде. Кой има желание?
- Хайде де. - Ще ти дам 100 долара.
- Добре, Бо! - За фланелката на "Рейнджърс" с подписи.
Не се продава.
Стига. Само рамката струва два пъти повече.
150.
Продадена на плешивкото.
Уникална фланелка, носена на мач, за 150 долара.
50 долара за всичките ти снимки.
Добре. Не може всичките, но ще измислим нещо.
Да.
200 долара за охладителя за вино в кухнята ти.
В кухнята вкъщи? Не, не по-малко от 300.
- Продадено за 200. - Какво?
Добре. Да.
Да, върви добре.
Какво още искате... Имам много бейзболни неща.
Кой друг си хареса нещо?
Можете да купите онзи стол. Седял съм на него.
Благодаря, че дойдохте.
- Добър избор, Изи. - Не беше избор, Уолтър.
Като кметица съм длъжна да подкрепя глупавата кауза, за която събирахме пари.
Виж Кас. Родена е за лидер.
Може би ще тръгне по стъпките ти и ще се кандидатира.
Само през трупа ми. Да тръгне по стъпките ми?
Все още съм кметица. Много ти благодаря.
Лека нощ.
Какво става, бабо? Искаш ли да се повозиш за последно?
Не, благодаря, миличка. И защо ти си гондолиер?
Реализирам потенциала си.
- Мислех, че ти се падна "Грънчар". - Така е.
Исках да се избъзикам с Джорджо и се оказа много лесно.
- Ти ли я направи? - Да.
Джейкъб имаше празни, използвах принтера на мама.
- Забравила е, че ми се падна "Грънчар". - Да, това е звездният й миг, нали?
Но нека, щом иска да се гласи,
да се прави на принцеса и да се забавлява с ергени за една вечер.
Още не мога да повярвам, че си разпродаде вещите.
Без теб нямаше да постигнем целта си.
Салуд.
Вечерта беше историческа.
Не само заради първата гондолиерка в историята на "Джорджо".
Винаги казвам, че първо трябва да го направят във Венеция.
Мисля, че са го направили във Венеция преди много време всъщност.
- Не знам. Не съм бил там. - Аз също.
Но бих искала да отида.
Като карах семестър в Италия, кълна се, можех да остана завинаги.
Защо не го направи?
Мислех, че трябва да се върна заради Дъсти.
Майка му беше болна и ние искахме да се оженим,
за да присъства и тя, в случай че не се оправи.
Но тя се оправи, което е чудесно.
После се роди Трина. А после...
Гледала ли си филма "Плъзгащи се врати" с Гуинет Полтроу?
Не, но схващам.
Понякога се питам какво би станало,
ако бях минал през плъзгаща се врата и не бях хокеист.
Не съм ти казвал това, но...
когато увредих трайно посрещащата си ръка...
- Джорджо, казвал си ми. - Не.
Никога не съм ти казвал, че причината да тренирам толкова здраво онази вечер,
бе, защото бях разбрал, че с Дъсти ще се жените.
Не знам. Сигурно съм искал да потисна болката, само че тя се усили.
Когато получих картичка, на която пишеше "Суперзвезда"...
се преструвах, че това се отнася за мен.
Но истината е, че от много време не съм суперзвезда.
Аз съм бивше величие.
Отказах се от всичко.
Отказах се от детството си, защото мислех, че трябва да играя професионално и...
После това се изпари.
Изпари се за един миг.
Но бих се отказал от това,
както се отказах от ръкавицата, фланелките и топките си с подписи...
Бих се отказал от всичко за шанса да бъда с теб, Кас.
Хей.
Готова ли си да си ходим?
Да.
Идвам, миличка.
- Чакай да ти помогна. - Не, Джорджо.
Грацие.
Хей. Как мина?
Ти не се върна.
Отиде за лед и просто ме заряза.
Извинявай.
Нищо. Дори не ти се сърдя.
Просто имах нужда от теб.
Хей, Кас. Не довършихме разговора си...
- Джорджо, спри. - ...само исках да кажа...
- Добре, но трябва да знаеш... - Джорджо. Спри.
Край.
ПАЗАР
МОРФО
ПО РОМАНА НА М. О. УОЛШ
Превод на субтитрите Петя Петрова