Esiet sveicināti Pie Džordžo, kur visi ir mi familia!
Tā ir.
Mans restorāns jeb restaurante en Italia ir ļoti ģimenisks.
Reiz es gribētu arī pats savu ģimeni.
Šovakar, redzot direktori Petu tik laimīgu,
aizdomājos par nākotni.
Vai tu kādreiz domā par nākotni, Hana-Banana?
Cenšos nedomāt.
Jā. Laikam jau arī tagadne ir diezgan forša.
Ei, jāsaka -
man patīk šāda pēkšņa pamīlēšanās.
Tikai jautājums - kas mēs tagad esam?
Pāris vai tādi kā DAP - draugi ar piedevām -, vai...
- Man jāiet. - Jā, protams.
Es grasījos teikt to pašu.
Mamma mia.
Apkalpošana vakardienas vakariņās bija apkaunojums.
Uz dažiem galdiem nebija maizes šķīvju.
Par daudz ielietais man izmaksāja kaudzi naudas.
Un, Karl, garneļu scampi bija tik svaigs
kā mani ProProtect kompresijas legingi pēc 10 kilometru skrējiena.
Ko es varu darīt, ja esi pasūtījis vecas saldētās garneles.
Attaisnojumi!
Vai zini, kas nemeklē attaisnojumus? Leģendas.
Šajā restorānā jūs visur atradīsiet fotogrāfijas
un piemiņas lietas, kas piederējušas sporta leģendām,
kam visām ir kas kopīgs.
Un tas ir arī pirmais noteikums te, Pie Džordžo.
Vai kāds atceras, kāds šis noteikums ir?
- Neejakulēt dārzeņu zupā? - Raksturs!
Un šīvakara līdzekļu vākšanas pasākumā tas mums būs vajadzīgs kaudzēm.
Šo pasākumu mums ir uzticējusi Kasa Habarda -
sieviete, kas ir ārkārtīgi svarīga,
ārkārtīgi gudra un ārkārtīgi jutekliska.
Tātad, kā jau runājām, jums visiem mugurā būs
polokrekli "Pajautā, kāds ir mans potenciāls".
Tāpēc, lai mani pēkšņi nepārsteigtu
kāds ļoti apkaunojošs potenciāls, lūdzu, parādiet savas MORPHO kartītes.
Fašists.
Smieklīgi, Reimond! Es neesmu fašists.
Nostājieties vienā rindā, lai varu pārbaudīt jūsu kartītes.
Labi.
"Advokāts". Labi.
"Nekustamā īpašuma aģents". Garlaicīgi, bet der.
"Kartogrāfe". Tā kā par vēlu, bet lai būtu.
"Gumija". Dabūji "gumiju"? Ko tas vispār nozīmē?
Es tiešām nezinu.
Jā, skaidrs. Man tas ir liels no bueno.
Šovakar pie klientiem neiesi, Gumija.
"Gondoljere"? Nu tā, esmu nikns, Trīna!
Dabūji "gondoljeri" un neiedomājies man pateikt?
Šovakar būsi kanālā. Un tu to esi pelnījusi.
Kasandra Habarda, paskat tik!
- Graujoši. Vai viņa neizskatās graujoši? - Jā.
Vai esi droša, ka tajā jutīsies ērti?
Runa nav par ērtumu.
Runa ir par to, ka jāatbalsta cilvēku potenciāls.
Sākot ar Elenu, kura dizainēja šo skaisto mākslas darbu. Saproti...
Tā ir satriecoša. Lai nokļūtu pie Džordžo,
tevi būs jāpiesien pie mašīnas jumta.
Nuja. Pag, vai tev mugurā būs šis?
- Šis?
- Jā. - Viscaur vīnsarkans?
Jā. Ir labi, vai ne?
Nospriedu, ka jāizdzer vīns par visu samaksāto naudu,
un gan jau tad arī apliešos,
tāpēc gribēju saģērbties tā,
lai traipi nebūtu redzami.
- Es to nokārtošu, Kasa. - Paldies.
Šis vakars nav paredzēts, lai izdzertu par samaksāto naudu.
Tas ir paredzēts, lai savāktu naudu noteiktam mērķim.
Un patiesībā mēs ceram, ka cilvēki iedos daudz vairāk
nekā tikai 100 $ par biļeti.
Tiešām? Es domāju, ka mans ziedojums ir kleita.
Cik tu esi smieklīga, Elena!
Šajā sakarā - atgādiniet, kur tā nauda aizies.
Potenciāla fondā.
Hallo! Vai mani dzird?
Jā, te jau arī rodas tā neskaidrība.
Kāpēc tas ir potenciāls fonds? Kāpēc tas nav īsts fonds?
Tas ir īsts fonds.
Mēs tikai to saucam par Potenciāla fondu,
jo atbalstīsim cilvēku potenciālu.
Vai tas nav skaidrs?
- Manuprāt, ļoti skaidrs. - Nezinu.
Paklausies! Šis man ir ļoti svarīgi, ja?
Es zinu, ka tev ir problēmas ar MORPHO,
- bet vai vari mani atbalstīt? - Jā, nē, protams.
- Ja? - Protams.
Ja vien tu drīzāk negribi dauzīt boksa maisu
un dzert viskiju Bo garāžā.
Nē, es gribu būt klāt un tevi atbalstīt - par 100 %.
Par 100 %. Tas man patīk.
Vismaz.
Jā, nē, tev taisnība. Taisnība. Man jāpārģērbjas.
Man... Nezini, vai man ir kas svaigi izgludināts?
Nē. Nav svarīgi. Būs lielisks vakars.
PAR SPĪTI VISAM
Ei, ei!
Ei! Bada-bum, bada-bing!
Kas par skaistu bella donna zilā!
Izbeidz! Paldies.
Piedod, Dastij, ka atņēmu tev to godu atvērt durvis mūsu princesei.
Tu laikam biji sasalis stabā.
Varbūt nepamanīji, bet es tad vadīju mašīnu.
Es pamanīju gan, un tu nedrīksti to te atstāt, brāl.
Šovakar mašīnas novieto kalpotājs.
Ei! Vai novietosi mana drauga mašīnu ļoti svarīgo cilvēku zonā
stāvlaukuma galā, lūdzu? Paldies.
Stāvlaukuma galā? Tepat ir daudz brīvu vietu, vecīt.
- Ei, paklau, Dast! Panāc ātri šurp! - Jā.
- Panāc šurp! - Tūlīt būšu.
Ei! Paklau! Gribi man palīdzēt?
- Ne gluži. - Man vajag, lai kāds atved ledu.
Es atvestu, bet tu aizsūtīji manu mašīnu tālu prom.
Dastij, lūdzu! Mums jāsadarbojas.
Domāju - mums jādara viss, kas mūsu spēkos,
lai Kasai šis vakars izdotos.
Ko teiksi? Vai būsi mans Ledus vīrs?
Ledus ziņā.
Es gribēju apvienot "ledu" un "katrā ziņā",
- bet nezinu, vai bija saprotams. - Ei, Gumija!
Ei, aizbrauc ar D pēc ledus!
- Varat ņemt Gumijas furgonu. Tas ir tepat. - Starp tukšajām vietām.
- Gumija, šīs ir svinības. Svinības. - Jā, atvaino!
Kāpēc tā, Zander? Kāpēc viņš tevi sauc par Gumiju?
- Tas ir mans MORPHO potenciāls. - Tiešām?
Droši vien sistēmas kļūme vai kas tāds.
Tu noteikti esi spējīgs uz ko vairāk par gumiju.
Man ir 23, un strādāju Pie Džordžo.
Nezinu, ko "gumija" nozīmē, bet apmēram tā varētu būt.
Mani sauc Zanders, starp citu.
Es to zinu.
Tu pie manis mācījies Eiropas vēsturi. Un es tevi tikko nosaucu par Zanderu.
Super. Nedomāju, ka mani atceraties.
Jā, protams, ka atceros.
Tu vienmēr teici, ka esmu labākais skolotājs.
Jā. Man liekas - es teicu "mīļākais skolotājs".
- Kas nozīmē "labākais". Pareizi? - Jā.
Nez vai daudz iemācījos, bet jūs bijāt vēsais.
Jā, mēs skatījāmies tik daudz filmu, un kontroldarbos bija atbilžu varianti.
Zini ko? Galvenais ir nevis metode, bet rezultāts.
Nu paskat!
Tu smagi strādā Pie Džordžo. Iekrāj naudu. Un tas ir uz pusslodzi?
Jā. Uz pilnu slodzi esmu mūziķis.
Forši. Vai labs?
Pasakiet jūs!
Jā, tas esmu es.
- Tas ir cilvēks? - Jā!
Džordžo! Ak kungs!
Tā tik ir pārvērtība!
Es jūtos kā skaistā laukumā vai tamlīdzīgi.
Vai ne? Kā mi nonna Itālijā.
Tevis dēļ es pat slēdzu spēļu automātus.
Nē. Tā...
Tā ir īsta, dzīva vijole!
Čau, mīļā!
Kad es dzīvoju Itālijā,
bija sajūta, ka vienmēr tiek spēlēta vijole...
Uz laukuma. Es atceros.
Tā, tagad iesim tur, Kasij! Pats labākais.
Atceros: tu teici, ka ik dienu ēdi dželato, kad biji Itālijā, ja?
Liekas - tas bija... Stracciatella tev garšoja vislabāk, ja?
Jā.
Džordžo!
Tu tiešām esi manī klausījies.
Kā gan citādi, Kasa?
Vai tā ir ģimenes recepte vai...
Nē. Mums bērnībā nekā tāda nebija.
Mana ģimene ir puertorikāņi, bet manam audžutēvam Roko Džordžo
tas ļoti garšoja.
Pag, tu pieņēmi audžutēva vārdu?
Jā, tikai viņa uzvārdu. Savu īsto tēti es nepazīstu, tāpēc...
Es arī ne.
Tu nepazīsti manu īsto tēti?
- Nē, es nepazīstu savu tēti. - Tavu tēti!
Jā, tad ir saprotams.
Es tikai... Atvaino! Tas ir sviests, vai ne?
Zini...
Nu, kurš pamestu mazuli?
Tāpēc esmu tik pateicīgs savam audžutēvam Roko,
jo viņš mani uzaudzināja.
Tāpēc jau viņus sauc par audžutēviem, vai ne?
Jo viņi ir tie labie, kas audzina.
Roko nekad nebija lepnāks kā tad, kad es pārtvēru ripu vai...
vai izēdu lielu bļodu ar pasta e fagioli.
Viņš bija tāds...
Tas ir...
Lai nu kā. Jā. Pietiek šo emocionālo nieku!
Ierodas viesi.
Ei, padarīsim šo vakaru neaizmirstamu!
Labi?
- Sveiks! - Sveiki, Habarda kungs!
- Un Zander. - Kā sviežas?
Mums vajag ledu.
Atvainojiet! Iepriekš Trīna visu izpirka.
Laikam Džordžo vajadzēja līdzekļu vākšanas pasākumam.
Nē. Tas nav iespējams,
jo Džordžo mūs tikko atsūtīja pēc ledus.
Tā izklausīsies pēc trakas sazvērestības teorijas,
bet vai mūs neatsūtīja šurp, lai Džordžo varētu līmēties klāt jūsu sievai?
Nē!
Džordžo var līmēties Kasai klāt, cik grib.
Kasa nekad nelīmētos pretī.
Ne tad, kad viņai mājās ir "skolotājs/svilpotājs", vai ne?
Es tā neteiktu.
Viņi tiešām kopā izskatījās labi.
Un viņš vienmēr ir bijis ar viņu kā apsēsts. Liekas - viņai tas patīk.
Un es atklāju - kā tas nesen pierādījās -,
ka varbūt pat neesmu veiksmīgs skolotājs. Tāpēc...
Ātrs jautājums, puiši.
Vai jums kādreiz ir sajūta,
ka uz krūtīm ir it kā liela, smaga pēda?
Domāju - tā ir tikai trauksme, Habarda kungs. Man tā ir bieži.
Vai man jāiet pie ārsta?
Neieteiktu. Es pats pīpēju kaudzi zāles.
Vai piezvanīt manam dīlerim?
Jā. Labi. Zvanu savam dīlerim.
Čau! Runā tavs dīleris.
Liels paldies, ka atnācāt.
Paldies, ka atnācāt atbalstīt Potenciāla fondu.
Sveiki, Džonsona kungs!
Tēvs Rūben! Paldies.
Visi izskatās tik uzposušies un grezni.
Sveiki!
Kasa, cik labi, ka tevi notvēru.
Zinu, ka plivinies apkārt.
Gribu tikai pateikt, ka dažiem cilvēkiem
nav īsti skaidrs
šīs līdzekļu vākšanas nolūks, un es nezināju, ko viņiem pateikt.
Tas ir izziņots praktiski visur.
Mēs vācam 10 000 $ Potenciāla fondam,
lai palīdzētu kādam īpašam Dīrfīldas tīnim sasniegt viņa MORPHO potenciālu.
Protams. Nu es saprotu to tauriņu.
Mēs tikai gaidām, kad tas piepildīsies. Un vai drīkstu pajautāt?
Jo citi man prasīs.
Kurš ir tas īpašais tīnis?
- Īpašā tīņa mums vēl nav... - A-ha.
...jo vispirms ir jāsavāc nauda.
Un uzvarētāju izvēlēsies tu?
Kurš gan izvēlētos labāk par Kasu, vai ne?
Paskat - gudra, jauna pusaudze,
no kuras burtiski plūst potenciāls.
Tā esmu es - jauna, plūstoša pusaudze.
Kasa, diez vai būtu jāizvēlas sava meita.
Tu zini, cik ļoti esmu centusies izvairīties no nepotisma.
Jā, zinu, un Trīnu es neizvēlēšos.
Bet varbūt draudzeni, piemēram, Savannu. Ja?
Savanna dabūja "francūzieti".
Nu taču! Vai nebūtu lieliski, ja pilsēta Savannu atbalstītu,
lai viņa var aizbraukt uz Franciju?
Es negribu braukt uz Franciju.
Labi. Nu tad kāds cits.
Šis vakars ir veltīts Dīrfīldas jaunatnei, ja?
Tam, lai viņus iedrošinātu kļūt par to, par ko vēlas,
un aizbraukt tur, kur vēlas,
neraizējoties, kā par to samaksās.
Jā, tikai, ja viņi grib izbraukt ar gondolu,
tas šovakar maksās 20 $.
Bet neuztraucies - neviens negrib, tāpēc...
Lieliski. Vienkārši lieliski.
Ko tad tu ar Kristus asinīm?
- Sveiks! - Ko sauc arī par vīnu.
Atvaino, tas ir slikts mācītāju joks, bet seminārā par to smējās.
- Tiešām? - Nē.
Nē.
Neesi redzēts. Bārā.
Atradi citu vietu, kur tev dāsni un neuzkrītoši lej pa virsu?
Nē, es tikai ieturu distanci.
Liekas - pēc kāzām aizrāvos mazliet par daudz.
Esmu paņēmis mazu atelpu no dzeršanas.
Skaidra lieta. Jā, tas izklausās tiešām veselīgi.
Nu, tikai saku: man patika ar tevi iedzert,
tāpēc, ja gribi kādreiz iegriezties uz bezalkoholisku dzērienu...
Es tevi varētu turēt pie vārda.
Scusi! Scusi, ka jūs visus pārtraucu.
Man ir liels prieks jūs iepazīstināt
ar sievieti, kura pārstāv Potenciāla fondu.
Kasandra Habarda!
- Paldies, Džordžo. - Nav, par ko.
MORPHO.
Ir kāds vārds, ko vairums no mums uzzināja tikai nesen.
Bet bez tā šis vakars nebūtu iespējams.
Mums nebūtu Dierdres Sīfordas mūzikas
un Kala Jenga skaisto sveču,
baikera Berija galda dekoru, Karla pagatavotā ēdiena...
Un seksīgās, Elenas šūtās kleitas!
Patiešām - visu, ko te šovakar redzat,
ir radījuši cilvēki, kas īstenojuši savu potenciālu.
Bet kā ar nākamo paaudzi?
Jā. Tūlīt būs. Klap!
Klap!
Jā. Reiz kāds teica, ka man nav nekāda potenciāla.
Nu, jaunums! Tas jāsaka par viņiem pašiem.
Ak dievs!
MORPHO mašīna var teikt, ka mans potenciāls ir "superzvaigzne",
bet īstās superzvaigznes ir mani darbinieki.
Vakar viss izdevās lieliski - kā parasti.
- Īpaši tev, šefpavār Karl. - Paldies, dēls.
Ei, šefpavār Karl, kāds būs šīvakara īpašais ēdiens?
Domāju - liellopa gaļas steiks.
Tas ir Dastija tētis.
Viņam ir tādi musīši!
Atstāju viņa modeļu aģentūrai lielisku atsauksmi.
Un es ar viņiem lepojos.
Kā saka en Italia: "Ogni muro è una porta."
"Katra siena ir durvis."
Un, kā saka pats Džordžo: "Durvis ir jāsalauž."
Un, kā saka Bībele: "Pirms bojāejas nāk lepnība."
Ei, gribi parunāt par lepnību?
Viņam pie vannas ir savas galvas skulptūra.
- Pag, esi bijusi viņa vannasistabā? - Jā.
- Esam pāris reižu salaiduši. - Tiešām?
Un pēdējā reize bija superdīvaina.
Viņš bija tik emocionāls pēc Petas un Farīda kāzām.
Pēc kāzām?
- Tu taču nedusmojies, ko? - Nē.
Protams, ne.
Jo ar Džordžo tas bija tikai sekss.
Jo mēs neesam... Jo tu esi mācītājs.
Es labi zinu, ka esmu mācītājs.
Un tas nav nekas liels. Tikai esmu pārsteigts.
Pārāk noguris, visu dienu sapņojot.
Zinu, ka daudzi droši vien prāto,
kāpēc viņiem vispār jādod nauda Potenciāla fondam.
Ziniet: "Ei, man pašam ir savas problēmas, vecīt.
Gribi, lai dodu naudu
kaut kādam bērnam, kas grib kļūt par meteorologu?"
Bet zināt ko?
Tas bērns var izaugt par cilvēku, kurš kādudien apturēs meteoru,
lai tas neietriektos Zemē un neiznīcinātu visus cilvēkus.
Un tad - padomā! - tie iedotie 10 000 $ nemaz nešķitīs slikts darījums.
Galu galā, es tikai gribu, lai katrs bērns gūtu panākumus...
kā es.
Man likās - tas vairāk būs par fondu, par bērniem.
Nē, tas ir. Tikai pagaidi!
Pagaidi, kad dabūsim visas tās ziedojumu aploksnes.
Tās būs piebāztas līdz malām. Es zinu.
Jā, es nezinu.
Kur ir Dastijs? Cik ilgi var braukt pēc ledus?
Es tagad droši vien pārkāpju miljonu skolas noteikumu,
bet šis ir tiešām kolosāls kāsis.
Es gan nezinu, vai tā vēl saka - "kolosāls kāsis". Vai to vēl lieto.
Bet vienalga.
Džeikob, ja tie zaļie laksti tev palīdz tikt galā ar panikas lēkmēm,
es saku: kaifo tālāk, dumiķi!
Nu, trauksme man ir joprojām.
Zāle tikai palīdz to nobloķēt.
Par ko tev ir trauksme?
Esmu gatavs tevi uzklausīt, ja gribi.
Nezinu.
Es it kā tikos ar meiteni.
Bum šak-a-lak!
Jā. Tas bija tāds kā noslēpums,
bet mēs nolēmām vairs netikties, jo tas kļuva ļoti sarežģīti.
Viss ir sasodīti sarežģīti, vai ne?
Visa pasaule ir sarežģīta.
Bet, ja vari atrast kādu, ar ko gribi būt kopā, tas ir labs sākums.
Ir sajūta, ka pēdējā laikā Kasa negrib, lai es būtu viņas tuvumā.
It kā viņa būtu mani pāraugusi vai tamlīdzīgi.
Tā noteikti nav.
Ir tā, it kā viņā būtu jauni slepeni nodalījumi,
kurus viņa sāk atvērt,
bet man nekādu slepenu nodalījumu nav, Džeikob.
Varbūt ir.
Un es tikai baidos tos atvērt,
lai, to darot, neko nesalauztu.
Bet, ja es tos neatvēršu, varbūt zaudēšu Kasu.
Viņa man dzimšanas dienā uzdāvināja tereminu.
Tādu spocīgu mūzikas instrumentu.
Un likās, ka ar to viņa grib man ko pateikt.
- Vai pajautājāt, kāpēc uzdāvināja? - Jā.
Viņa domāja, ka būtu labi man pamēģināt ko jaunu.
Varbūt viņa domāja, ka būtu labi jums pamēģināt ko jaunu.
Vai to ir grūti iemācīties?
Nezinu. Esmu to knapi izmēģinājis.
Laulība izklausās grūta, vecīt, īpaši, ja viņa visu laiku liek kaut ko darīt.
Jā. Zini, šī ir pirmā lieta, ko viņa ir gribējusi, lai daru,
un tas pat nebija vajadzīgs viņai.
Tā bija dāvana man
līdz ar 39 citām dāvanām, kas, viņasprāt, man patiktu.
Un es knapi esmu to izmēģinājis.
- Klau, mamm! Nekrīti panikā... - Jā?
- ...bet būtībā neviens neziedo. - Es to redzu, Trīna.
Kas ar tiem cilvēkiem ir?
Domāju, ka daudzi no viņiem krāj naudu paši savam potenciālam,
un varbūt viņi domāja, ka ziedojums ir biļete.
Tā ir mana vaina.
Nu ko es domāju?
Sarīkot visu tik ātri?
- Tas vienkārši... - Ko?
Zini, vari beigt smaidīt.
Ko, lūdzu? Es tikai mēģinu labi pavadīt laiku.
Tu izturies, it kā būtu tik perfekta un pati nekad nebūtu izgāzusies.
Es nesaku burtiski neko, Kasa.
Tu biji tikai fona dejotāja,
kuras lielākais sasniegums dzīvē bija būt par trešo dublieri
sūdīgā Brodvejas mūziklā, tāpēc atšujies!
Ei, kas te notiek?
Vai piepildām šo tauriņu?
Pat ne tuvu. Tā ir katastrofa.
Ko? Bet, Kasij... Kā ar šo vakaru...
Viss beidzies, Džordžo.
Nē. Paskaties apkārt! Neviens... Paskaties uz...
Sveiki! Ei! Kā iet...
Kā visiem iet?
Ei, izskatās, ka šīvakara mērķis nav gluži sasniegts.
Bet es ticu Kasai un ticu šim mērķim,
tāpēc apņemos ieguldīt 500 $ no savas naudas
- Potenciāla fondā. - Jauki.
Kurš ir gatavs man pievienoties un izteikt apņemšanos?
Aiziet! Kurš ir gatavs?
- Aiziet! - Es došu 100 $.
Labi, Bo!
Par Rangers hokeja kreklu ar autogrāfu.
Nu, tas netiek pārdots.
Tu ko, vecīt! Rāmis vien maksā divreiz vairāk.
150.
Pārdots plikpaurainajam vīram.
Unikāls, uz spēli vilkts sporta krekls par 150 $.
50 zaļo par visām fotogrāfijām ar tevi.
Labi. Visas tu nevari dabūt, bet kaut ko izdomāsim.
Jā.
200 zaļo par vīna skapi tavā virtuvē.
Manā virtuvē mājās? Nē, 300 $ - ne mazāk.
- Pārdots par 200. - Ko?
Labi. Jā.
Jā, viss veicas labi.
Ko vēl jūs gribat... Man te ir tik daudz beisbola krāmu.
Kurš vēl? Kurš vēl kaut ko grib?
Jūs varētu nopirkt to krēslu. Es uz tā sēdēju.
Jā! Liels paldies, ka atnācāt.
Laba izvēle, Izij.
Tā nebija izvēle, Volter.
Man kā mērei ir pienākums atbalstīt,
lai vai kādām muļķībām mēs šovakar vāktu naudu.
Un paskaties uz Kasu! Īsta līdere.
Varbūt ies tavās pēdās un kandidēs uz amatu.
Tikai pār manu līķi. Ies manās pēdās?
Es pati vēl esmu savās pēdās. Liels paldies.
Arlabvakaru!
Kā iet, Grizij? Vai varu piedāvāt pēdējo braucienu?
Nē, paldies, mīļā. Un kāpēc gondoljere esi tu?
Tikai īstenoju savu potenciālu.
- Domāju, ka tev bija "podniece". - Bija.
Es tikai gribēju pačakarēt Džordžo, un tas bija ļoti viegli.
- Tu to uztaisīji? - Jā.
Džeikobam bija dažas tukšas, un es izmantoju mammas ploteri.
Pat viņa aizmirsa, ka dabūju "podnieci".
Jā, viņa šo brīdi izbauda, vai ne?
Bet nu labi, ja viņa grib uzpucēties,
tēlot princesi un visu vakaru flirtēt ar vietējiem vecpuišiem.
Joprojām nespēju noticēt, ka pārdevi visas savas mantas.
Bez tevis mēs savu mērķi nebūtu sasnieguši.
Salud!
Šis bija vēsturisks vakars.
Un ne tikai tāpēc, ka mums bija pirmā gondoljere sieviete
Pie Džordžo vēsturē.
Vienmēr teicu, ka te tā nebūs, kamēr tā nebūs Venēcijā.
Man liekas - Venēcijā tā ir jau labu laiku.
- Nezinu. Neesmu tur bijis. - Es arī ne.
Tomēr man gribētos tur aizbraukt.
Kad semestri mācījos Itālijā, zvēru - biju gatava tur palikt pavisam.
Kāpēc nepaliki?
Laikam jutu, ka man jāatgriežas pie Dastija.
Viņa mamma bija slima, un mēs gribējām apprecēties,
lai viņa būtu klāt, ja nu gadījumā viņu aizsauc mūžībā.
Bet neaizsauca, kas ir lieliski.
Un tad mums piedzima Trīna. Un tad...
Vai esi redzējusi filmu Durvis aizveras,
kurā spēlē aktrise Gvineta Paltrova?
Nē. Bet es saprotu.
Dažreiz domāju, kas būtu noticis,
ja es būtu iespraucies pa tām durvīm un nebūtu hokejists.
Es neesmu tev to teicis, bet...
kad neatgriezeniski sabojāju nervu savā ķeršanas rokā...
- Džordžo, tu esi to stāstījis. - Nē.
Es neesmu tev stāstījis to,
ka tovakar es sporta zālē tā pārspīlēju tāpēc,
ka uzzināju - jūs ar Dastiju precēsieties.
Nezinu. Laikam gribēju, lai sāpes pāriet,
tikai tās kļuva stiprākas.
Kad es dabūju to kartīti ar uzrakstu "superzvaigzne"...
es izturējos tā: "Jā, tas esmu es - tāds es esmu."
Bet patiesībā es neesmu bijis superzvaigzne jau ļoti sen.
Augstākais punkts ir aiz muguras.
Es atteicos no visa.
Es atteicos no bērnības, jo domāju, ka jākļūst par profiņu, un...
Pēkšņi viss bija beidzies.
Beidzies vienā mirklī.
Bet es būtu gatavs atteikties -
tāpat kā no sava cimda un hokeja krekla, un bumbām,
savām bumbām ar autogrāfu...
Es atteiktos no visa par vienu iespēju būt kopā ar tevi, Kasa.
Ei!
Varam braukt mājās?
Jā.
Es jau nāku, mīļā.
- Pag! Palīdzēšu tev tikt krastā. - Nē, Džordžo.
Grazie.
Sveika! Kā viss izdevās?
Tu neatgriezies.
Tu aizbrauci pēc ledus un mani vienkārši uzmeti.
Es atvainojos.
Nekas. Es pat neesmu dusmīga.
Tikai man tevi tiešām tur vajadzēja.
Sveika, Kasa! Zinu, ka mēs sarunu nepabeidzām...
- Džordžo, neko nesaki! - ...bet es gribēju pateikt...
- Jā, bet, Kasa, tev jāzina, ka... - Džordžo! Izbeidz!
Vairs ne vārda!
TIRGUS
PĒC M. VOLŠA GRĀMATAS MOTĪVIEM
Tulkojusi Inguna Puķīte