OBJEVTE SVŮJ ŽIVOTNÍ POTENCIÁL
Nesmíte ho rozbít.
Já ho snad chci rozbít?
Nevidíš mi do hlavy. Nevíš, co jsem chtěla udělat.
- A co vlastně děláš v noci v obchodě? - Klid. Pracoval jsem.
Nechtělo se mi domů, tak jsem tady.
Zkusil jsem automat znovu, ale zadal jsem špatné číslo pojištění,
a přesto mi vypadla stejná kartička.
Tak jsem zadal další špatné číslo
a nevložil tam otisky. Přiložil jsem tam ruku, loket a obličej.
A přesto mi pokaždé vyšlo to stejné,
takže nepoužívá ty údaje, jak si lidi myslí.
Takže je to celý mnohem víc... nechci říct kouzelný, ale...
Jsi zhulenej?
Jo. Jasně že jsem.
To neznamená, že to není pravda. Zkuste to.
ZADEJTE ČÍSLO POJIŠTĚNÍ
VLOŽTE OTISKY PRSTŮ
VÁŠ ŽIVOTNÍ POTENCIÁL
- Je to to, co jste měla předtím? - Je to to, co jsem.
DUCH
Nevyšla vám „tanečnice“? Vy jste duch?
V podstatě jo.
Poslední dobou jsem jak neviditelná.
A umíte člověka vyděsit.
Nevyměníme si to? Neviditelnost bych bral.
- Pro mě neviditelný jsi. - Díky. To je poklona.
Jako že neřeknu panu Johnsonovi, žes tu byl.
Díky.
Já mu neřeknu, že jste to chtěla rozmlátit,
zvlášť když teď víme o těch otiscích a číslech.
To je jedno.
Ti, co věří, budou věřit dál.
Pro ostatní to bude důkaz, že to je podvod.
Když lidem řekneš, že ten automat funguje jinak,
jenom je to ještě víc rozdělí a uprostřed toho všeho budeš ty.
Co když se pan Johnson zeptá na tu rozbitou výlohu?
Řeknu, že to udělal duch.
Ale fakt. Když to vykecáš, rozmlátím ti zadek.
VELKÝ POPRASK NA MALÉM MĚSTĚ
Dobré odpoledne.
Snad neruším.
Odskočila jsem si od toho koketování, abych mohla přijít a poslat tě někam.
Jo. Říkáš Trině,
že se muckám se svobodnýma chlapama a hraju si na princeznu,
jako by se včerejší večer a všechno, o co usiluju,
točily kolem mě. Abych byla středem pozornosti nebo co.
PLES PRO ELITU
Fajn.
Ale já se o to neprosila.
Já to nechci, protože nejsem ty. Mysli si, co chceš.
Ale nebudeš o mně lhát mojí dceři,
tak jako jsi mi lhala o Martě.
Jo. Myslelas, že s ní už nikdy nepromluvím?
Řeklas mi, že Martha nechtěla děti.
Že mě nechtěla.
Celou tu dobu jsem proto měla pocit, že to byla moje chyba.
Už jsi obědvala?
Promiň, cože? Co?
- Neměň téma, prosím tě. - Neměním.
Pozvu tě na oběd a promluvíme si.
Pořádně.
Jo. Pozvi mě na oběd.
DEERFIELD, KDE NEJSOU POLE ANI JELENI
Víš, že jsem to dělala já, že?
Radši si strčím parohy do zadku, než abych zase vybírala jelena z klacků.
- Tati? - Ne, Trino.
Vydrž. Můj potenciál „pískač“ dostává zcela nový rozměr.
- Máma tě asi podvádí. - Cože?
Přistihla jsem ji s Giorgiem na gondole.
Drželi se za ruce a byli podezřelí.
To je...
Viděl jsem, jak Giorgio bere mámu za ruce a líbá je přede mnou.
- Není to nic novýho. - Tobě to nevadí?
Vadí. Jistěže mi to vadí.
Tak co s tím uděláš?
- No... - Rozmlátila jsem tomu debilovi nápis,
a on mi ani nic neudělal.
Tak mu možná...
Možná mu rozmlátím něco víc než nápis.
- Jo. - Jo?
- Jo! - Možná mu rozmlátím držku.
- Jo! - Nebo má třeba ještě nějaký jiný nápis.
Ale nezůstanu tady dole a už si nenechám srát na hlavu.
- Ne. - Myslíš, že si to nechám líbit?
- Vypadá to, že hraješ na blbej theremin. - Už ne.
- To teda ne! - Ne! Nenechám si srát na hlavu od nikoho!
- Nemůžeš to vypnout? - Není to jen tak!
Funguje to jenom na rovným povrchu.
TADY BYDLÍ SUPERSTAR
Vylez, máme spolu co řešit!
Jdu dovnitř!
Giorgio, ukaž se!
Hej!
Nastal čas odplaty, ty hajzlíku.
Giorgio, kde jsi?
Vítejte u Giorgia.
Giorgio.
Déčko?
Takhle jsi mě neměl nikdy vidět.
Chtěl jsem, abys ke mně vzhlížel s nefalšovaným obdivem.
Nefalšova...
- Ty seš falšovanej, ty kokote. - Pravda.
Vyjel jsem po tvojí holce.
Ale ona mě odmítla a já to chápu. Fakt.
Proč platit za plátek Giorgiovy pizzy, když má doma celou, a navíc vynikající?
Spíš vydatné irské dušené, ale jo.
Ale to je v pohodě. Akorát budu navždy sám
a to mi neva...
Ne.
To neříkej.
Jsem moc velkej idiota na to, abych našel lásku.
Lásku si zaslouží i idioti.
Ne. Jsem jenom velký, blbý, plešatý mimino.
Giorgio, máš spoustu dobrých vlastností.
- Vyjmenuj jich pět. - Pět? Ty vole.
Takže pět.
Máš moc hezký velký dům.
Jo, ale to není moje vlastnost. Musí se to týkat přímo mě.
Máš fakt hustý chlupy na hrudníku.
- Děkuju. - Máš skvělý vkus, pokud jde o ženy.
Evidentně.
A máš moc pěknou lebku.
To se určitě počítá.
Ještě dvě.
Sakra, ještě dvě.
- To je hodně. - Vidíš?
Vidíš, Déčko? Ani těch pět věcí nevymyslíš.
Nemám na co být hrdej. Jsem falešnej.
Všechno jsem prodal, všechny hustý sportovní věci,
i brankářskou masku Rangers. Proč?
Proč? Abych udělal dojem na neobyčejnou ženu?
Víš, jakej to je pocit?
Uděláš pro někoho maximum,
a přesto tě nemiluje tak, jak by sis přál.
Giorgio, s tím ti asi nepomůžu...
ale můžu ti pomoct získat tu masku.
Maro. Ty jsi tak dobrej kamarád.
To nic.
Nasadíme ti vlasy, jo? To tě rozveselí, ne?
Jo.
Skloň hlavu.
- A šup tam. - To je příjemný.
Fešák.
U GIORGIA
Vzpomínáš, jak jsme tu byly poprvé?
Bohužel ne.
Bylo ti 10 nebo 11.
Tady byly kanceláře a tohle byl Shanghai House.
A místo kanálu tady bylo jezírko s kapry.
- Vzpomínáš? Po tom tornádu. - Tornádo si nepamatuju.
Žádné nepřišlo.
Všichni zpanikařili, zabednili okna,
vykoupili Johnsonův krám a pak nás to asi o 80 kilometrů minulo.
Bylas hrozně zklamaná.
Stála jsi před domem, zírala na oblohu,
čekala, že se stane něco vzrušujícího, a dočkala ses jenom mrholení.
Tak jsem tě sem vzala na kuřecí kuličky a glutamát.
Říkalas, že si chceš promluvit. Má to vyprávění pointu?
Pointa je, že tě život tady nudil.
Odmalička ses nudila a chtěla něco víc.
Když jsme bydlely v New Yorku a tančila jsem, Martha to nechápala.
Chtěla klidný život.
To ona se sem chtěla přestěhovat. Blíž k rodině.
Já ji nechtěla ztratit, tak jsme tu.
Vzdala jsem se kariéry. Ledacos obětuješ, když někoho miluješ.
Ledacos zahodíš, aby ten druhý byl šťastný.
Ale šíleně jsem se nudila, Cass.
Tak jsem kandidovala a to se Martě taky nelíbilo.
Já jí to nemám za zlé, ale potřebovala jsem to.
Udělat něco pro sebe.
Dobře.
Ale lhala jsi mi. Jo.
Řeklas, že jste se s Marthou rozešly, protože nechtěla děti.
Děti nechtěla.
A proto žádné nemá, jak sis možná všimla.
Ale já mám.
Chtěla jsem tě, a proto jsem se v 17 letech rozhodla tě mít.
Bez pomoci od tvého táty
a mých rodičů, kteří mě vykopli z domu a výchovu nechali na mně.
Což mi vůbec nevadilo, protože jsem byla dobrá máma.
A do prkenný ohrady!
Nevidíš, že si povídáme?
Jestli to nevypneš, přetancuju ti přes ksicht.
Hezky, mami.
Nečekám, že budeš na mojí straně. Pro tebe jsem nepřítel. V pořádku.
Jen je mi líto, že spolu pořád musíme soutěžit.
Mně taky.
K tomu je ale třeba dodat, že bych ti to v tamté hře určitě nandala.
Překvapuje mě, že by tihle lidi dali peníze za masku brankáře.
Mohli by si toho tady upravit.
MATEMATIČKA
Nechci soudit, ale co to zarovnání trávníku?
- Když jim jde matika... - Myslíš, že jsi na tom špatně?
Tak se koukni.
„Jediný přeživší.“ Co je to za potenciál?
- Ten nejhorší. - Co to ku...
Zdravím, kamaráde. Vy jste ten matematik?
Ne. Já jsem Urie, jediný přeživší.
Nevím, co mám přežít, tak bydlím v kůlně, abych ochránil svou rodinu.
- Fajn nápad. - Chytrý.
- Dáte si se mnou čaj? - To je ale milá nabídka, Urie.
Když si se mnou dáte čaj, vrátím vám tu masku.
Ta maska je Giorgiova
- a ta kůlna je nanejvýš pro dva. - Jdeme na čaj.
- Krucipísek. - Pojď, Déčko.
- Jakýpak máš? - Heřmánkový.
Heřmánkový. Paráda.
- Je nejlepší. - To bude párty.
Jo.
Ano!
- A máš to. - Ty jo.
Kdo že je ta profesionální tanečnice?
Ano. Ahoj, ta tanečnice jsem já.
- Jo. - Jasně, paninko.
- Děláte rozruch. - Jo.
- No tak! - Dobrý?
Bábizzna simuluje zranění.
Nesimuluju.
A nemám to z téhle blbiny, ale ze svatby Pat a Farida.
Tak proč jsi nic neřekla?
- Proč jsi chtěla hrát... - Můj potenciál není „tanečnice“.
A lidi budou chtít vidět moji kartičku.
Nic jiného je teď nezajímá.
A když zjistí, že jsem lhala...
už mě nebudou volit.
O čem to mluvíš?
VÁŠ POTENCIÁL
DUCH
Nemá Jacob ještě nějakou prázdnou kartičku?
Víš, že vzdušnou čarou tohle místo není v půlce cesty mezi našimi domy?
Vzdušnou čarou? Ty seš hroznej exot.
Chtěla jsi pomoc. Mělas přijít ty.
- Já k vám nesmím. - To se hodí, co?
Na.
- Díky moc. - Není zač.
Jasně, tímhle ten obchod uzavřeme, takže už asi půjdu.
Jo, já taky.
Nebo na tom náhodným místě můžeme stát navždy.
Není náhodný, je v půlce cesty.
Jenže není.
Ale jsem tu s tebou moc rád.
Protože víš, co nefunguje?
To, že nejsme spolu.
Jo, to nefunguje vůbec.
Rozhodně to ničemu nepomáhá.
Pořád tě mám hrozně rád.
- Jo. - Jo.
Jo.
Nejvíc se bojím, že přijdu o někoho blízkého.
Jestli se něco stane, ať je žena jinde.
Ale takhle přece nemůžeš žít, Urie.
Tvoje paní trčí sama doma a sčítá zlomky. A ty ses přepočítal.
Uvažuj logicky.
Kdyby vám na dům spadl meteorit a ty budeš jediný přeživší,
byl bys tady v kůlně v pohodě, zatímco tvoje žena...
Rozmačkal by ji šutr z vesmíru.
Já to chápu hlavou, ale jinak ne.
Když vyjdu ven, je mi na zvracení.
No jo. To znám.
Když jsem hrál za Rangers, před zápasy jsem zvracel
právě do téhle přilby.
Byl jsem na sebe moc tvrdej, protože jsem taky žil ve strachu.
Měl jsem pocit, že musím být hokejová superstar,
protože jsem měl velký talent od Boha.
Ale pravdou je, Urie, že už vím, že jsem měl poslechnout svý srdce.
Letět do Itálie, abych s Cass byl já, a ne Déčko.
Ale neboj, šel bys mi za svědka.
Cože? Tak. Pojďme...
Já s Cass v Itálii ani nebyl. Pracoval jsem v lyžařském středisku.
Fakt? To jsem nevěděl, Déčko.
Jo, to bylo...
naposled, co jsme s Cass byli každej sám.
To už je snad 20 let, Déčko.
Tys 20 let nebyl sám?
No... Něco můžu dělat i sám.
Chodím sám do kina.
Proč chodíš sám do kina?
No, asi se...
taky trochu bojím.
Bojím se zjistit, co by bylo, kdybych Cass neměl.
Tolik času věnuju přemýšlení o tom, co ode mě asi chce,
že už ani nevím, co chci já.
Všichni se snažíme mít pod kontrolou něco, co nejde ovlivnit, že?
Místo abychom přijali nejistotu.
Jo. Hele, jak tady my strašpytlové sedíme mezi kámoši
a usrkáváme čaj. Co to děláme?
Začnu zase chodit ven a žít.
- Jo! - Jsem na tebe hrdej.
Podnikneme večer něco?
- Já bych moc rád. - Já taky.
Ale už jsem slíbil, že půjdu na kouzelnickou show.
To nezní věrohodně.
To ne. Ale je to tak. Ty kouzla jsou opravdový.
DIVADLO
DNES! KOUZELNICKÁ SHOW VELKÉHO MORPHINIHO
- Pane jo. - Že?
Ještěže šlo zaparkovat.
To je neuvěřitelné, Izzy. Přišlo hrozně moc lidí.
Řekla jsem jim, že když ti to kouzlení fakt půjde,
třeba se jim jejich potenciál taky splní.
Žádný stres.
Takže.
Když je řeč o potenciálech...
TANEČNICE
Neříkej, že pro tebe nic nedělám.
„Děkuju“ říct můžeš.
Nebo „díky“. Nebo „Cass, ty jsi tak hodná“.
Myslíš, že jsi hodná? Tak sleduj.
Martho! Tady.
- Je to pravda? Fakt to máš? - Fakt to mám, Martho.
- Povolení příkopu. - Konečně.
Rose bude mít velkou radost, zvlášť když už začala kopat.
Slovo „magie“ se poprvé objevilo na konci 14. století.
Označovalo schopnost ovlivňovat nebo předvídat události
a činit zázraky pomocí skrytých sil přírody.
Dnes uvidíte zázraky
Velkého Morphiniho!
Jo, kouzla brutálně miluju. Pojď.
To není moje karta.
Otče, určitě víte, co jste na té kartičce měl?
Vyberte si kartu, pane.
Zapamatujte si ji a vraťte ji.
Teď zavřete oči
a nechte se uklidnit tikáním metronomu.
Teď si vybavte vzpomínku na nějaké místo.
Skutečné místo. Klidné místo.
Máte?
- Jo. - Kde jste?
Lyžuju.
Popište to, prosím.
Je tam sníh.
Podrobněji, prosím.
Představte si, že tam opravdu jste.
Dobře, jo. Lyžuju. Je tam sníh.
Je mi tak 20.
A jsem sám.
Jsem na špatné cestě...
Na špatném kopci nebo jak se to říká.
Měl bych být na tom pro začátečníky, ale jsem na černé sjezdovce.
Takže hrozně zrychluju, protože to tam vypadá asi takhle.
Řítím se dolů ze svahu té hory.
A nevím, co se stane,
ale... bože, mám pocit, že určitě...
že umřu.
Ale zároveň se cítím plný života.
Zavřete ty oči.
Kde jste? Kde je ta hora?
V Kanadě. V Britské Kolumbii.
- Kde konkrétně? - Na Whistler Mountain, na „Pískači“.
Co bylo na té kartě?
- Učitel/pískač. - Ne.
Na té vaší kartě, kterou jste si vzal z balíčku.
- Srdcová čtyřka. - Co máte v kapse?
Piková sedma.
Možná to je ta Reubenova.
A nyní poslední trik! „Zmizení ženy.“
Cassandro Hubbardová, až otevřu víko té rakve, budete pryč!
Přivítejte prosím mého krásného asistenta...
který rakev otočí, abyste viděli, že na ní není nic neobyčejného.
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
- Zadrž dech. - Dobře.
Pane asistente, otevřete tu rakev, prosím.
Velký Morphini vám děkuje.
A děkuji odvážným dobrovolníkům.
Ne, to ještě není všechno!
Chci vám něco oznámit.
Odstoupím z funkce starostky Deerfieldu.
Nemůžu pokračovat, když jsem zradila vaši důvěru
a lhala jsem o své kartičce z automatu MORPHO.
Proč jsem lhala?
Uvědomila jsem si, jak na tom jsem.
Zjistila jsem, že obyvatelé tohoto města věří předpovědím automatu víc
než své omezené, stárnoucí starostce.
A nemám vám to za zlé.
Vlastně vám závidím.
Věříte tomu automatu a neptáte se, kde se tu vzal,
a dokonce věříte i velkému iluzionistovi panu Johnsonovi,
když tvrdí, že v obchodě nebyl, když se tam automat zázračně objevil.
Jste moc důvěřiví a nezajímají vás záznamy z kamer ani jiné důkazy.
Izzy, víš, že jsem neměl zapojené kamery.
- Proč... - Ano.
Říkals, že tam byl Jacob, a ten toho o tom automatu ví až moc.
Řekl mi, že ty otisky prstů a čísla pojištění jsou podvod.
Neříkals to?
Ne, počkat, to jsem nechtěl...
A má přístup k prázdným kartičkám.
Jednu mi laskavě dal.
Já vám ji nedal, dal jsem ji Trině.
Teda, věděl jsem, že je pro vás, ale nepředal jsem ji přímo vám.
Ty za to nemůžeš.
Nesmíte nikdo vinit Jacoba ani Cass.
Proč by někdo obvinil Cass?
Vyrobila tu falešnou kartičku.
A sakra.
Nezatahovala bych ji do toho, ale jen ona má vybavení
na výrobu přesvědčivých napodobenin.
Co tím chceš říct? Vyrobila jsem ti jednu kartičku.
Co se divíte? Vždyť vám to teď řekla.
Cass, já tě tady obhajuju.
Všechny vás ujišťuju, že žádné další nevyrobila.
A věřím, že její kartička, na které stojí „elita“, je pravá.
Tak hlavně nezpochybňujte Potenciální fond
ani žádné jiné zisky, které jí automat nepřímo vynesl.
Cass přece jen není jediná, kdo na tom vydělává.
Za dobu, co tady automat máme, se počet hostů Marthy a Rose zčtyřnásobil.
Lidi jako kouč Eagleson k nim jezdí se svými milenkami.
Postavila si i příkop.
Přiznejme si to.
Kdyby Cass těch kartiček vyrobila víc,
určitě by pro svého muže vymyslela něco lepšího.
Dala by mu spíš něco jako, já nevím... superstar.
Tak, Izzy, to by stačilo.
Ano. Už by to stačilo, vážení.
Copak nechápete, že se jen dcera obětovala kvůli své matce,
aby to vypadalo, že jsem mívala potenciál, ale ve skutečnosti...
Jak jsi to řekla, Cass?
Byla jsem „přechválená náhradní tanečnice, jejímž životním úspěchem
byla jakási bezvýznamná role v debilním muzikálu“.
Neposlouchejte tu ženskou.
Všechno je to lež.
Ona jen chce, aby všechno bylo jako dřív a ona se zase dostala k moci, ale...
Ale to nejde. Jako dřív už to nebude. Ne. Mrzí mě to.
To kvůli tomu automatu.
Existuje důvod, proč tu ten automat MORPHO je, ne?
Teď už to vím.
Nevím přesně jaký, ale důvod to má, takže...
Než na to přijdeme, nesmíme se od Izzy nechat...
rozptylovat. A sakra.
PODLE ROMÁNU OD M. O. WALSHE
Překlad titulků: Kristina Himmerová