- Du må ikke smadre den. - Smadre den?
Du er ikke tankelæser. Du ved ikke, hvad jeg ville.
- Hvad laver du i butikken midt om natten? - Okay, jeg var på arbejde.
Jeg havde ikke lyst til at gå hjem.
Jeg prøvede maskinen igen, men jeg tastede forkert personnummer,
og jeg fik det samme kort igen. Så tastede jeg et andet forkert nummer,
og i stedet for fingeraftryk brugte jeg albuen og ansigtet.
Uanset hvad fik jeg det samme kort. Den bruger slet ikke de ting, folk tror.
Det hele er altså mere... Jeg vil ikke sige magisk, men...
- Er du skæv? - Selvfølgelig er jeg det.
Men det er alligevel sandt. Prøv selv.
PERSONNUMMER
FINGERAFTRYK
- Fik du det samme? - Det er det, jeg er.
GENFÆRD
- Fik du ikke "Danser"? Er du et genfærd? - Det er lige før.
Jeg er nærmest usynlig her i byen.
Og du er ret uhyggelig.
Jeg gad godt være usynlig.
- Det er du for mig. - Nå tak. Stor ros.
Jeg siger ikke til mr. Johnson, at du var her.
Tak.
Og jeg siger ikke, du ville smadre den.
Især nu med numrene og fingeraftrykkene.
Glem det. Folk, som tror, vil stadig tro.
De andre vil se det som bevis på, at det er svindel.
Hvis folk hører, den ikke virker, som de tror,
skaber det endnu mere splittelse med dig i centrum.
Hvad nu, hvis mr. Johnson spørger til den knuste rude?
Jeg siger bare, det var et genfærd.
Seriøst, hvis du siger noget, får du tæsk.
Goddag. Jeg forstyrrer vel ikke?
Jeg tog en pause fra min flagren rundt for at bede dig om at pisse af.
Ja. Du har snakket med Trina
og sagt, at jeg har flirtet med ungkarle og leget prinsesse,
som om festen i går og alt det, jeg har knoklet for,
handler om mig selv. Om at få opmærksomhed.
Okay. Men det havde jeg ikke bedt om.
Jeg ønsker det ikke, for jeg er ikke dig. Tro, hvad du vil,
men du skal ikke lyve for min datter, ligesom du løj for mig om Martha.
Troede du, jeg aldrig ville tale med hende?
Du sagde, at Martha ikke ville have børn. At hun ikke ville have mig.
Du fik mig til at føle, at det hele var min skyld.
Har du spist?
Undskyld, hvad?
- Du skal ikke skifte emne. - Nej.
Vi kan tale om det over en frokost.
Ordentligt.
Ja. Ja... giv bare en frokost.
DEERFIELD HVERKEN HJORTE ELLER MARKER
Ved du godt, at jeg har lavet den?
Jeg vil hellere have et gevir op bagi end vælge endnu en hjort af pinde.
- Far? - Nej, Trina!
Mit Fløjter-potentiale er kommet op på et helt nyt plan.
Jeg tror, mor har en affære.
Hende og Giorgio sad i gondolen i går og holdt i hånd og så luskede ud.
Det er jo...
Giorgio tager din mors hænder og kysser dem, mens jeg er der.
- Det er ikke nyt. - Og det er okay?
- Nej, selvfølgelig ikke. - Hvad vil du så gøre ved det?
Jeg smadrede svinets skilt, uden at han havde gjort mig noget.
Måske vil jeg...
Måske smadrer jeg mere end et skilt.
- Ja! - Måske smadrer jeg hans grimme fjæs.
- Ja! - Eller måske har han et andet skilt.
Jeg gider ikke finde mig i hans pis mere. Tror du, jeg finder mig i mere pis?
- Du spiller jo bare æterofon. - Ikke mere!
Jeg finder mig ikke i det! Din far finder sig ikke i mere pis!
- Kan du ikke slukke den? - Det er svært.
Den virker kun på en plan overflade.
HER BOR EN SUPERSTJERNE
Kom ud, Giorgio, og vær en mand!
Jeg kommer ind!
Giorgio, kom frem!
Godt. Hallo?
Klar til din straf, din klamme skid?
Giorgio, hvor er du?
Velkommen til Giorgio's.
Giorgio?
D?
Du skulle ikke se mig sådan, D.
Du skulle altid se på mig med uforfalsket ærefrygt.
Uforfalsket?
- Du er en falsk horebuk, din dumme skid. - Ja. Jeg lagde an på din dame.
Men hun afviste mig, og jeg forstår det godt. Det gør jeg.
Hvorfor betale for Giorgios pepperoni,
når man har verdens bedste pizza derhjemme?
Nærmere en irsk gryderet, men ja.
Men det gør ikke noget. Jeg skal være alene for evigt,
og det er helt fint...
Nej... det må du ikke sige.
Jeg er for stor en idiota til at finde kærligheden.
Selv idiotas fortjener kærlighed.
Nej, jeg er bare en stor, skaldet, dum baby.
Giorgio, du har mange attraktive sider.
- Nævn fem. - Fem? Hold da kæft. Ja, fem.
Du har et dejligt stort hus.
Okay, men det handler ikke om mig. Sig noget specifikt om mig.
Du har noget meget robust hår på brystet.
- Tak. - Du har god smag for kvinder. Tydeligvis.
Og sikke en pæn isse. Det tæller da også.
- To til. - To til. For fanden da...
- Det er mange. - Se selv!
Du kan ikke engang finde på fem ting!
Jeg har ikke noget at være stolt af. Jeg er en bedrager.
Jeg solgte alle mine seje sportsting,
også min målmandsmaske fra Rangers. Og hvorfor?
For at imponere en enestående kvinde? Ved du, hvordan det føles?
Når man gør alt for en kvinde,
og hun stadig ikke elsker en, som man gerne vil elskes?
Det ved jeg ikke, hvordan jeg skal hjælpe dig med.
Men vi kan skaffe masken tilbage.
Åh, maro. Du er virkelig en god ven, D.
Det er helt i orden.
Tag nu håret på igen. Vil det ikke gøre dig i bedre humør?
Jo. Bøj hovedet.
- Og så sætter vi det på. - Det er rart.
Flotte fyr.
Husker du første gang, vi var her?
- Desværre ikke. - Du var 10-11 år gammel.
Der lå kontorer, og det her var Shanghai House.
Der var en karpedam her, hvor kanalen er.
- Husker du det? Efter tornadoen? - Jeg mindes ingen tornado.
Der kom ingen tornado. Alle gik i panik, barrikaderede vinduerne
og tømte Johnsons butik, og så ramte den 80 km forbi os.
Du var så skuffet. Du stod og kiggede op i himlen
og ventede på noget spændende, og så kom der kun lidt støvregn.
Så jeg tog dig med herhen og fik kyllingeboller og smagsforstærker.
Du ville tale med mig, så kommer der en pointe?
Min pointe er, at du kedede dig her i byen.
Du har altid kedet dig og ønsket mere.
Da vi boede i New York, og jeg dansede, forstod Martha det ikke.
Hun ønskede sig et stille liv.
Hun ville flytte hertil. Tættere på familien.
Og jeg ville ikke miste hende.
Jeg opgav min karriere, for sådan gør man, når man elsker nogen.
Man begraver sider af sig selv for at glæde dem.
Men jeg kedede mig ad helvede til.
Så jeg gik ind i politik, og det var Martha også imod.
Jeg bebrejder hende ikke, men jeg havde brug for det.
Noget for mig selv.
Okay. Men du løj for mig. Ja.
Du sagde, I gik fra hinanden, fordi hun ikke ville have børn.
Det ville hun ikke. Som du måske har bemærket, har hun ingen.
Men det har jeg.
Jeg ville have dig, og derfor valgte jeg at få dig som 17-årig.
Uden hjælp fra din far eller mine forældre, som smed mig ud hjemmefra.
Jeg tog mig selv af dig, hvilket var fint, for jeg var en rigtig god mor.
For helvede da!
Kan du ikke se, vi sidder og snakker?
Sluk for den der, eller jeg danser på dit fjæs!
Flot, mor.
Jeg forventer ikke, at du holder med mig. Du tror, jeg er fjenden.
Men gid vi ikke altid behøvede konkurrere.
Ja.
Når det så er sagt, vil jeg vædde med, at jeg kan slå dig i det spil.
Overraskende, at de bruger penge på en målmandsmaske.
Der kunne gøres meget ved den grund.
Ikke for at dømme, men helt ærligt? Se lige plænekanten.
- Hvis de er så gode til matematik... - Føler du dig uheldig? Se der.
Wow, "Eneste overlevende". Hvad er det for et potentiale?
- Det er det værste. - Hvad f...
Hej, ven. Er du matematikeren?
Nej, jeg er Urie, den eneste overlevende.
Men jeg ved ikke, hvad jeg overlever, så jeg bor i skuret for familiens skyld.
- Sikke en fin idé. - Smart.
- Vil I have en kop te? - Det er et dejligt tilbud, Urie.
Du får masken tilbage, hvis I vil have te.
Det er jo Giorgios maske,
- og det er et lille skur... - Vi skal have te.
- For fanden da. - Kom så, D.
- Hvilken slags te har du? - Kamille.
Kamille! Ja, for fanden.
- Jeg elsker kamille. - Sikke en fest.
Ja!
- Tag den! - Wow.
Hvem var den professionelle danser? Nå ja, det er mig.
- Ja, jeg er. - Okay, du laver en scene.
Helt ærligt! Din Grizzy simulerer en skade.
Jeg simulerer ikke.
Og det skyldes ikke det dumme spil. Det var Pat og Farids bryllup.
Okay, hvorfor sagde du ikke noget? Hvorfor spillede du...
Jeg fik ikke "Danser" som potentiale.
Og snart vil folk se mit kort. De går jo ikke op i andet.
Når de opdager, jeg har løjet...
- ...stemmer de ikke på mig mere. - Hvad snakker du om?
GENFÆRD
Har Jacob flere tomme kort?
Det er altså ikke halvvejs mellem vores huse i fugleflugt.
"I fugleflugt"? Din idiot.
Du burde være gået over til mig.
- Jeg er ikke velkommen. - Hvor belejligt.
Her.
- Tak for det. - Ingen årsag.
Ja, vores handel er hermed gennemført, så jeg vil gå igen.
Også mig.
Vi kan også bare stå på det her tilfældige sted.
Tilfældige? Det er lige mellem vores huse.
Det er det faktisk ikke.
Men jeg er glad for at stå her.
For det fungerer ikke, når vi ikke er sammen.
Nej, det fungerer slet ikke.
Det gør overhovedet ikke noget bedre.
Jeg kan bare så godt lide dig.
- Ja. - Ja.
Jeg vil ikke miste en, jeg elsker.
Så min kone skal ikke være i nærheden.
Sådan kan du da ikke leve, Urie.
Din kone sidder alene inde i huset og laver brøkregning.
Det er ingen løsning. Tænk logisk.
Hvis en meteorit rammer dit hus, og du er den eneste overlevende,
vil du have det fint herude i skuret, men din kone ville...
Blive smadret af en rumsten.
Det forstår min hjerne, men ikke min mave.
- Hver gang jeg går ud, får jeg kvalme. - Mand, det kender jeg godt.
Jeg kastede op før de store kampe, da jeg spillede for Rangers
i lige præcis den hjelm.
Jeg lagde så meget pres på mig selv, fordi jeg også levede i frygt.
Jeg følte, jeg skulle være ishockeystjerne,
bare fordi mit medfødte talent var så stort.
Men sandheden er, Urie, at jeg burde have fulgt mit hjerte
og være fløjet til Italien, så Cass var blevet min.
Men du skulle have været min forlover.
Hvad? Okay...
Jeg var slet ikke i Italien med Cass. Jeg arbejdede på et skisportssted.
Gjorde du? Det vidste jeg ikke.
Jo, det var... Det var sidste gang, Cass og jeg var adskilt.
- Det er jo 20 år siden. - Har du ikke været alene i 20 år?
Altså... jeg kan godt gøre ting alene.
Jeg går i biografen alene.
- Hvorfor gør du det? - Jeg er nok også...
...lidt bange.
For hvad der ville ske, hvis jeg ikke havde Cass.
Jeg tænker så meget over, hvad hun vil have, jeg gør,
at jeg slet ikke ved, hvad jeg selv vil.
Vi forsøger alle at kontrollere ting, man ikke kan kontrollere.
I stedet for at rumme uvisheden.
Ja, se bare os. En flok skræmte bedste venner,
der sidder og drikker te. Hvad laver vi? Jeg vil gå ud og leve mit liv.
- Ja! - Jeg er stolt af dig.
Skal vi ses i aften?
- Det vil jeg gerne... - Også mig.
...men jeg har allerede lovet at tage med til et trylleshow.
- Det lyder opdigtet. - Ja. Men nej, trylleriet er rigtigt nok.
TEATER
DEN STORE MORPHINI TRYLLESHOW
- Wow. - Ja, utroligt, jeg fandt en p-plads.
Det er fantastisk, Izzy. Se alle de mennesker.
Som jeg sagde til dem, hvis du virkelig kan trylle,
er de måske også det, der står på deres kort.
Intet pres.
Okay, apropos kort...
DANSER
Sig ikke, jeg aldrig gør noget for dig.
Men sig bare mange tak.
Eller bare tak. Eller "Det var sødt af dig, Cass".
Synes du, du er sød? Så se her.
Martha! Kom herover.
- Passer det? Har du den virkelig? - Ja, jeg har den.
- Tilladelse til et styks voldgrav. - Endelig.
Rose bliver meget glad. Især fordi hun er i gang med at grave.
Ordet "trylleri" opstod sidst i det 14. århundrede
og beskrev kunsten at påvirke eller forudsige hændelser
og udføre vidundere ved hjælp af skjulte naturkræfter.
I aften skal I overvære vidundere udført
af Den Store Morphini!
Jeg elsker fandeme trylleri.
Det er ikke mit kort.
Er du sikker på, du ved, hvad dit kort er?
Tag et kort.
Husk det, og læg det tilbage i bunken.
Nu skal du lukke øjnene og slappe af til lyden af metronomen.
Find nu tilbage til mindet om et sted.
Et rigtigt sted. Et fredfyldt sted.
Har du et?
- Ja. - Hvor er du?
- Jeg står på ski. - Beskriv stedet.
- Det sner. - Mere beskrivende, tak.
Du skal forestille dig, at du er der.
Okay... Ja, det... Jeg står på ski. Det sner.
Jeg er nok 20 år gammel.
Og... jeg er alene.
For jeg har taget den forkerte vej... Den forkerte bakke, eller hvad man siger.
Jeg skulle være på begynderbakken, men jeg er på den sorte pist.
Så jeg begynder at køre rigtig stærkt, for den er meget stejl.
Jeg suser af sted i rasende fart ned ad bjerget.
Jeg ved ikke, hvad der vil ske,
men det føles virkelig, som om jeg skal dø.
Men jeg føler mig også meget levende.
Luk øjnene.
- Hvor ligger dette bjerg? - I Canada. British Columbia.
- Hvor? Mere præcist. - Det... Det hedder Whistler.
Hvad stod der på dit kort?
- "Lærer/Whistler." - Nej. Kortet, du tog fra bunken.
- Hjerter fire. - Kig i din lomme.
Spar syv.
Det var måske fader Reubens.
Og nu til mit sidste nummer: "Den forsvundne kvinde."
Cassandra Hubbard. Når jeg åbner kisten igen, er du væk.
Tag godt imod min smukke assistent...
...som vil dreje kisten rundt og vise jer, at der intet usædvanligt er ved den.
- Hej, skat. - Hej.
Hold vejret.
Assistent, vær venlig at åbne kisten.
Den Store Morphini takker jer alle. Og tak til vores modige frivillige.
Vi er faktisk ikke helt færdige!
Jeg har en besked.
Jeg trækker mig som borgmester.
Jeg har svigtet jeres tillid
ved at lyve om mit Morpho-kort.
Hvorfor løj jeg?
Fordi jeg så skriften på væggen.
Jeg så folk i byen have større tiltro til maskinens forudsigelser
end til deres gamle, haltende borgmester, og jeg bebrejder jer ikke.
Jeg misunder jer faktisk.
I tror på maskinen uden at spørge, hvor den kom fra.
Og på mr. Johnson, vores store illusionist,
som påstår, han ikke var til stede, da den på magisk vis dukkede op.
I er ikke skeptiske nok til at bede om overvågningsvideoer eller andre beviser.
- Izzy, mine kameraer var jo ikke sat til. - Det er rigtigt.
Men Jacob var der. Og han ved alt muligt om den maskine.
Han fortalte mig, at fingeraftrykkene og personnumrene er fup.
- Sagde du ikke det? - Nej, det var ikke...
Jacob kan få tomme kort ud af maskinen. Han var så sød at give mig et.
Jeg gav det ikke til dig, men til Trina.
Altså jeg vidste godt, det var til dig, men jeg gav dig det ikke.
Det er ikke din skyld. I må ikke pege fingre ad Jacob eller Cass.
- Hvorfor ad Cass? - Fordi hun lavede det falske kort.
For fanden da.
Jeg vil ikke hænge Cass ud, men hun har udstyret
til at lave overbevisende falske kort. Se.
Hvad snakker du om? Jeg lavede kun ét falsk kort.
I skal ikke gispe. Hun har lige sagt det.
Jeg forsvarer dig, skat.
Jeg kan forsikre jer, at Cass ikke har lavet flere.
Jeg tror da på, at hendes kort, der siger, hun er "Royal", er ægte.
Så I skal ikke betvivle Potentiel-fonden
eller de andre indtægter, hun har haft fra Morpho-varer.
Cass er jo ikke den eneste, der tjener penge på det.
Martha og Rose har fået fire gange så mange gæster, siden Morpho kom
og inspirerede folk som træner Eagleson til at have en affære derude.
Hun har endda fået en voldgrav. Helt ærligt.
Hvis Cass havde lavet andre falske kort,
havde hun da lavet et bedre kort til sin egen mand.
Så havde hun nærmere givet ham "Superstjerne".
Izzy, nu er det nok.
Ja, det er nok.
Der er jo bare tale om en datter, der ofrede sig for sin mor,
så jeg kunne foregive et potentiale, selvom jeg bare var... Hvad kaldte du det?
"En glorificeret backup-danser,
hvis største præstation var "Sving nr. 3" i et elendigt Broadway-stykke."
Okay, I skal ikke høre på hende. Hun lyver om alt.
Hun vil bare have, at tingene bliver som før, så hun får magt igen.
Men vi kan ikke gå tilbage. Beklager.
Det er maskinen. Morpho-maskinen betyder noget.
Det kan jeg se nu. Jeg ved ikke hvad, men den betyder noget.
Mens vi finder ud af det, må vi ikke lade Izzy...
...distrahere os. Pis.
EFTER M.O. WALSHS BOG
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve