OPPDAG LIVSPOTENSIALET DITT
- Jeg kan ikke la deg knuse den. - Hvem sa jeg skulle det?
Du er ikke i hodet mitt. Du vet ikke hva jeg skulle gjøre.
Jeg kan spørre om hvorfor du er i butikken
- midt på natten. - Ok. Jeg jobbet.
Jeg ville ikke dra hjem, så jeg hang her og prøvde maskinen en gang til,
men jeg skrev inn feil personnummer og fikk det samme kortet igjen.
Jeg skrev inn andre gale nummer
og brukte ikke fingeravtrykkene, men armen, albuen og ansiktet.
Uansett fikk jeg det samme, som betyr at den ikke bruker det folk tror den bruker.
Det betyr at alt dette er mer, jeg vil ikke si magisk, men...
Er du høy nå?
Selvfølgelig. Selvfølgelig er jeg det.
Men det er sant likevel. Du kan se selv.
HVA ER PERSONNUMMERET DITT?
LES AV FINGERAVTRYKKENE!
LIVSPOTENSIALET DITT
- Var det det du fikk før? - Det er det jeg er.
SPØKELSE
Jeg trodde du fikk "danser". Er du spøkelse?
Jeg kunne like gjerne vært det. Jeg er praktisk talt usynlig nå til dags.
Og du er ganske skummel.
Vil du bytte? Jeg vil gjerne være usynlig.
- Du er usynlig for meg. - Takk. Sterk ros.
Jeg mener at jeg ikke forteller Mr. Johnson at du var her.
Takk.
Jeg skal ikke si at du skulle knuse maskinen,
spesielt nå som vi vet om fingeravtrykkene og personnummeret.
Glem alt det. Folk som tror på det, vil fortsette å tro på det,
og de andre vil se på det som et bevis på at det er svindel.
Sier du at maskinen ikke funker slik de tror den gjør,
vil det bare skape et større skille og plassere deg i midten.
Hva om Mr. Johnson spør om det knuste vinduet?
Jeg sier at et spøkelse gjorde det.
Seriøst. Sier du noe, gir jeg deg juling.
God ettermiddag. Håper jeg ikke forstyrrer.
Jeg tok en kort pause fra spradingen så jeg kunne be deg om å dra til helvete.
Ja. Du har snakket med Trina
og sagt at jeg har klint med ungkarer og lekt prinsesse,
som om i går kveld og alt jeg har jobbet så hardt for
har noe å gjøre med meg. At jeg prøver å få oppmerksomhet.
KONGELIG GALLA(DAME)!
Ok. Men jeg ba ikke om det.
Jeg ønsker det ikke fordi jeg ikke er deg. Du kan tro hva du vil,
men jeg lar deg ikke lyve om meg til datteren min,
slik du løy om Martha til meg.
Ja. Trodde du vi aldri ville prate sammen?
Du sa at Martha ikke ville ha barn.
Du sa at Martha ikke ville ha meg.
Hele denne tiden fikk du meg til å føle at alt sammen var min skyld.
Har du spist lunsj?
Unnskyld, hva? Hva?
- Ikke bytt samtaleemne. - Jeg gjør ikke det.
Jeg vil ta deg med på lunsj så vi kan snakke. Ordentlig.
Ja, spander lunsj på meg.
DEERFIELD VERKEN EN ENG ELLER ET STED MED HJORTER
Du vet vel at jeg lagde dette?
Jeg vil heller få et gevir i rumpa enn å velge ut enda en hjort laget av pinner.
- Pappa? - Å, nei. Trina.
Vent. Jeg tar plystrer-potensialet mitt til et helt nytt nivå.
- Jeg tror mamma er utro. - Hva?
Jeg så mamma og Giorgio i gondolen i går. De holdt hender og var mistenkelige.
Det er... Trina, jeg har sett Giorgio ta din mors hender
og kysse dem foran meg.
- Det er ikke noe nytt. - Og det er greit?
Nei, selvfølgelig er det ikke greit.
Så hva skal du gjøre med det?
- Vel... Jeg... - Jeg knuste køddens skilt,
og han gjorde ikke noe mot meg.
Kanskje jeg skal...
Kanskje jeg skal knuse mer enn et skilt.
- Ja. - Ja?
- Ja! - Kanskje jeg skal knuse trynet hans.
- Ja! - Eller kanskje han har et annet skilt.
Uansett skal jeg ikke bli her nede og godta dritten hans lenger.
- Nei. - Tror du jeg godtar dritten hans?
- Du er her nede og spiller thereminen! - Ikke nå lenger.
- Nei! - Jeg godtar det ikke.
Faren din godtar ikke dritt fra noen.
- Kan du skru den av? - Det er vanskelig!
Den er ubrukelig uten en flat overflate.
EN SUPERSTJERNES HJEM
Kom ut, Giorgio! Vi har en mannesak!
Jeg kommer inn!
Giorgio, vis deg!
Bra. Hei!
Klar for å få som fortjent, sleipe kødd?
Giorgio, hvor er du?
Velkommen til Giorgios.
Giorgio.
D?
Jeg ville aldri at du skulle se meg slik, D.
Jeg ville aldri at du skulle se på meg med noe annet enn uforfalsket ærefrykt.
Uforfalsk...
- Du er den falske her, din drittsekk. - Sant. Jeg prøvde meg på dama di, D.
Men hun avviste meg. Jeg skjønner det, ikke sant? Jeg gjør det.
Hvorfor betale for et stykke Giorgio med pepperoni
når du har verdens beste pizza hjemme?
Heller en irsk gryterett, men ja.
Det går bra. Jeg skal bare være alene for alltid, og det er helt i orden for...
Nei. Ikke si det.
Jeg er en for stor idiota til å finne kjærlighet.
Selv en idiota fortjener kjærlighet.
Nei, jeg er bare en stor, skalla, dum liten baby.
Giorgio, du har mange tiltrekkende kvaliteter.
- Nevn fem. - Fem? Fy faen.
Ja, fem.
Du har et flott, stort hus.
Ok, men det handler ikke om meg. Få det til å handle konkret om meg.
Du har fyldig hår på brystkassen.
- Takk. - Du har flott damesmak.
Åpenbart.
For en flott hodeskalle du har. Det må telle for noe.
To til.
To til, for faen. Jøss.
- Det er mye mer. - Ser du?
Ser du, D? Du greier ikke å komme på fem ting lett.
Jeg har ingenting å være stolt av, D. Jeg er en bedrager.
Jeg solgte alle de kule sportsgreiene mine,
inkludert keepermasken min fra Rangers. Og hvorfor?
Hvorfor? For å imponere en enestående kvinne?
Aner du hvordan det føles å gjøre alt du kan for en person,
men likevel elsker hun deg ikke slik du ønsker å bli elsket?
Giorgio, jeg vet ikke hvordan jeg kan hjelpe deg med det...
...men jeg kan få tilbake masken din.
Maro. For en god venn du er, D.
Det går bra. Vi tar på deg håret ditt. Det vil muntre deg opp, ikke sant?
Ja.
Ned med hodet.
- Og på plass. - Det er fint.
Kjekken.
- Husker du første gang vi var her sammen? - Dessverre ikke.
Du var ti eller elleve år.
Der borte var det kontorer, og dette var Shanghai House.
Det var en koidam her hvor kanalen er.
- Husker du det? Etter tornadoen? - Jeg husker ikke en tornado.
Det var ingen tornado. Alle fikk panikk, satte lemmer for vinduene,
tømte Johnsons for varer, og tornadoen passerte åtte mil unna.
Du ble så skuffet. Du sto på plenen, stirret opp på himmelen
og ventet på at det skulle skje noe spennende, men du fikk bare duskregn.
Så jeg tok deg med hit for å spise kyllingboller og natriumglutamat.
Du sa du ville snakke, så har historien kanskje et poeng?
Poenget mitt er at du syntes det var kjedelig å bo her.
Du har alltid kjedet deg og ønsket deg mer.
Da vi bodde i New York og jeg danset, kunne ikke Martha skjønne det.
Hun ville ha et rolig liv.
Hun ville flytte hit, bo nærmere familien sin.
Jeg ville ikke miste henne, så vi gjorde det.
Jeg ga opp karrieren min fordi det er det du gjør når du elsker noen.
Du begraver deler av deg selv for å gjøre personen lykkelig.
Men jeg kjedet vettet av meg, Cass.
Så jeg stilte til valg, og Martha likte ikke det heller.
Jeg klandrer henne ikke, men jeg trengte det.
- Jeg trengte noe for meg selv. - Ok.
Men du løy for meg. Jo.
Du sa at du og Martha slo opp fordi hun ikke ville ha barn.
Hun ville ikke ha barn.
Det er derfor hun ikke har barn. Men jeg ville ha det.
Jeg ville ha deg. Derfor valgte jeg å føde deg da jeg var 17 år.
Jeg fikk ikke hjelp fra faren din
eller foreldrene mine, som kastet meg ut og tvang meg til å oppdra deg alene,
noe jeg gjorde med glede fordi jeg var en veldig god mor.
Og fy faen i helvete!
Kan du ikke se at vi har en samtale?
Skru av lyden, ellers danser jeg over hele ansiktet ditt.
Flott, mamma.
Jeg forventer ikke at du tar mitt parti. Du tror jeg er fienden. Det er greit.
Jeg skulle bare ønske vi ikke alltid måtte konkurrere.
Jeg også.
Når det er sagt, vedder jeg på at jeg knuser deg i det spillet.
Jeg er overrasket over at de brukte penger på en keepermaske.
Det er mye de kunne gjort med eiendommen.
EN MATEMATIKERS HJEM
Ikke for å dømme, men kanten av plenen?
- Hvis de er så gode på matte... - Tror du at du har det ille? Se på det.
ENESTE OVERLEVENDES HJEM
"Eneste overlevende." Hva slags potensial er det?
- Verst mulig potensial. - Hva f...
Hei sann, venn. Er du matematikeren?
Nei, jeg er Urie, den eneste overlevende.
Men jeg vet ikke hva jeg skal overleve. Jeg bor i skuret for å beskytte familien.
- For en fin idé. - Lurt.
- Vil dere drikke te med meg? - For et herlig tilbud, Urie.
Dere kan få masken gratis hvis dere drikker te med meg.
Det er Giorgios maske,
- og det er nok bare plass til to. - Vi drikker te, D.
- Fy faen. - Kom igjen, D.
- Hva slags te har du, Urie? - Kamille.
- Kamille. Visst faen. Elsker det. - Nå er det en fest.
Ja.
Ja!
- Ta den. - Jøss.
Hvem var den profesjonelle danseren? Hei, jeg er den profesjonelle danseren.
- Jepp. - Ok, frue.
- Du lager scener. - Ja.
- Kom igjen! - Går det bra?
Din Grizzy spiller skadet.
Jeg spiller ikke.
Det er ikke på grunn av den dumme greia, men på grunn av Pat og Farids bryllup.
Ok, så hvorfor sa du ikke det? Hvorfor prøvde du å spille...
Danser var ikke potensialet mitt, jenter.
Og folk vil snart ønske å se kortet mitt. Det er alt folk bryr seg om nå.
Når de innser at jeg har løyet... vil de aldri stemme på meg igjen.
Hva snakker du om?
LIVSPOTENSIALET DITT
SPØKELSE
Har Jacob noen flere blanke kort?
I luftlinje er ikke dette nøyaktig midt mellom husene våre.
"I luftlinje"? Du er så jækla tosk.
Jeg gjør tjenesten. Du burde komme til meg.
- Jeg får ikke være i huset ditt. - Så beleilig.
Her.
- Takk for dette. - Ingen årsak.
Selvfølgelig. Ja, med det er handelen sluttført,
så jeg får vel komme meg av gårde.
Jeg får også det.
Eller vi kan stå for alltid på dette tilfeldige stedet.
- Det er midt mellom husene våre, så... - Det er ikke egentlig det.
Men jeg er glad for å være her med deg. For vet du hva som ikke funker?
Å ikke være sammen.
Nei, det funker ikke i det hele tatt. Det gjør definitivt ingenting bedre.
Jeg liker deg fortsatt så godt.
- Ja. - Ja.
Mitt største mareritt er å miste en jeg er glad i.
- Så jeg vil ikke ha kona mi i nærheten. - Ok, men du kan ikke leve slik, Urie.
Kona di er i huset og regner med brøk alene. Det går ikke opp.
Tenk logisk på det.
Hvis en meteor treffer huset ditt og du faktisk er eneste overlevende,
så vil det gå bra med deg ute i skuret, men kona di blir...
Hun blir knust av en romstein.
Jeg skjønner det her, men ikke her.
- Når jeg går ut, føler jeg at jeg må spy. - Huff, jeg vet det.
Jeg kastet opp før de store kampene da jeg spilte for Rangers.
I akkurat den hjelmen.
Jeg la så mye press på meg selv fordi jeg også levde i frykt.
Jeg følte at jeg måtte være en hockey-superstjerne
fordi jeg hadde så mye gudgitt talent.
Men sannheten er, Urie, at jeg nå vet at jeg bare burde ha fulgt hjertet
og flydd til Italia, så Cass ville vært sammen med meg, ikke D.
Men du skal vite at du hadde vært forloveren min.
Hva? Ok. La oss...
Jeg var ikke engang i Italia med Cass. Jeg jobbet på et skianlegg.
Er det sant? Det visste jeg ikke, D.
Ja, det var... Jøss, det var faktisk forrige gang Cass og jeg var adskilt.
- Det er 20 år siden, Big D. - Har du ikke vært alene på 20 år?
Jeg mener... Jeg kan gjøre noen ting alene.
Jeg drar på kino alene.
Hvorfor drar du på kino alene?
På en måte er jeg vel...
...også litt redd. Redd for å finne ut hva som hadde skjedd hvis jeg ikke hadde Cass.
Jeg bruker så mye tid på å tenke på hva hun vil ha av meg,
men vet ikke hva jeg vil ha av meg selv.
Det er som om vi alle prøver å styre noen ting som ikke lar seg styre,
i stedet for å omfavne uvissheten.
Ja. Se på oss. En gjeng feige bestevenner som sitter her og drikker te.
Hva driver vi med?
Jeg skal gå ut og leve livet mitt.
- Ja! - Stolt av deg, kompis.
Skal vi være sammen i kveld?
- Jeg skulle gjerne det... - Jeg også.
...men jeg har allerede sagt ja til å dra på et trylleshow.
- Høres ut som en falsk grunn. - Ja, men tryllekunstene er ekte.
TEATER
I KVELD! DEN STORE MORPHINI TRYLLESHOW
- Jøss. - Ja.
Tenk at jeg fant parkeringsplass.
Dette er utrolig, Izzy. Jeg kan ikke tro at så mange kom.
Som jeg sa til dem: Hvis du er en ekte tryllekunstner,
kan de bli hva enn det står på deres kort.
Ikke noe press.
Ok, apropos kort...
DANSER
Ikke si at jeg aldri gjør noe for deg.
Men du kan si "tusen takk".
Eller bare "takk". Eller "Cass, du er så snill".
Tror du at du er så snill? Følg med nå.
Martha! Her borte.
- Er det sant? Har du den faktisk? - Jeg har den, Martha.
- En tillatelse til en vollgrav. - Endelig.
Rose blir veldig glad, spesielt siden hun graver akkurat nå.
Ordet "trylle" dukket først opp sent på 1300-tallet
for å beskrive kunsten å påvirke eller forutsi hendelser,
og skape undre ved hjelp av skjulte naturkrefter.
I kveld skal dere få se undrene
til Den store Morphini!
Jeg elsker tryllekunster. Kom igjen.
Det er ikke kortet mitt.
Er du sikker på at du vet hva som er kortet ditt?
Velg et kort, sir.
Husk det, og legg det tilbake igjen.
Jeg vil at du skal lukke øynene og slappe av til lyden av metronomen.
Tenk tilbake til et minne av et sted.
Et ekte sted. Et fredfullt sted.
Tenker du på det?
- Ja. - Hvor er du?
- Jeg står på ski. - Vennligst beskriv det.
Det er mye snø.
Mer beskrivende, takk.
Du må virkelig se for deg at du er der.
Ok. Ja. Det er... Jeg står på ski. Det er mye snø.
Jeg er kanskje 20 år.
Og jeg er alene.
Jeg valgte feil spor, feil bakke, eller hva man nå kaller det.
Jeg skulle være i nybegynnerbakken, men endte opp i svart diamant.
Så jeg begynte å kjøre veldig fort, for bakken er omtrent sånn her.
Og jeg styrter innmari fort nedover fjellet.
Og jeg vet ikke hva som kommer til å skje,
men det er... Gud, ærlig talt føles det som om jeg kommer til å dø.
Men jeg føler meg også veldig levende.
Hold øynene lukket, takk. Hvor er du? Hvor er dette fjellet?
Det er i Canada. Britisk Columbia.
- Hvor? Vær konkret. - Et sted som heter Whistler.
Og hva var kortet ditt?
- "Lærer/Whistler". - Nei, kortet du valgte fra kortstokken.
- Hjerter fire. - Sjekk lommen.
Spar sju.
Kan ha vært fader Reubens kort.
Nå er det tid for min siste tryllekunst! "Damen som forsvinner."
Cassandra Hubbard. Når jeg åpner kisten igjen, vil du være borte.
Ønsk velkommen min vakre assistent...
...som skal snurre kisten rundt
for å vise dere at det ikke er noe uvanlig ved den.
- Hei, vennen. - Hei.
- Hold pusten. - Ok.
Assistent, vennligst åpne kisten!
Den store Morphini takker dere alle. Og takk til de modige frivillige.
Vi er ikke ferdige riktig ennå! Jeg vil komme med en kunngjøring.
Jeg går av som Deerfields borgermester.
Jeg kan ikke fortsette når jeg har brutt tilliten deres
ved å lyve om MORPHO-kortet mitt.
Hvorfor løy jeg?
Fordi jeg så skriften på veggen.
Fordi jeg så at folk i byen stolte mer på spådommene til denne maskinen
enn på deres haltende borgermester, og jeg klandrer dere ikke.
Faktisk misunner jeg dere.
Dere tror på maskinen uten å betvile hvor den kom fra,
eller til og med Mr. Johnson, vår "illusjonsmester",
når han påstår at han ikke var der da den på magisk vis dukket opp.
Dere har ikke skepsisen til å spørre om overvåkningsvideoer eller bevis.
Izzy, du vet at kameraene mine ikke var koblet til.
- Hvorfor... - Det stemmer. Men du sa at Jacob var der.
Heldigvis vet Jacob alt mulig om maskinen.
Han fortalte meg at fingeravtrykkene og personnummeret bare er svindel.
- Var det det du sa? - Det var ikke det jeg prøvde...
Jacob kan få tak i blanke kort, siden han var så vennlig å gi meg et.
Jeg ga det til Trina, ikke til deg.
Jeg mener, jeg visste det var til deg. Jeg ga deg det ikke, men...
Det er ikke din skyld, Jacob. Jeg vil ikke at noen skal klandre Jacob eller Cass.
- Hvorfor skulle noen skylde på Cass? - For å ha laget det falske kortet.
Å, faen.
Jeg nevner Cass fordi det bare er hun som har utstyret
til å lage overbevisende forfalskninger. Bare se.
Hva er det du prøver å si? Jeg lagde bare ett falskt kort til deg.
Ikke gisp! Hun sa det akkurat.
Cass, jeg forsvarer deg, vennen.
Jeg kan forsikre alle om at Cass ikke har laget flere av disse,
og jeg tror på at kortet hennes, hvor det står at hun er kongelig, er ekte.
Så ingen skal betvile Potensialfondet
eller annen inntekt hun har fått fra MORPHO-relaterte varer.
Cass er ikke den eneste som tjener på denne greia.
Jeg vet at Martha og Rose har fått fire ganger så mange gjester etter MORPHO-en,
siden folk som Coach Eagleson ble inspirert til å ha affærer der.
Hun har til og med laget vollgrav. La oss innse det.
Hvis Cass lagde andre falske kort,
ville hun ha laget et bedre et til mannen sin.
Hun ville heller gitt ham noe à la, jeg vet ikke, superstjerne.
Greit. Izzy, det er nok.
Det er det. Det er nok, folkens.
Kan dere ikke se at dette bare var en datter som ofret seg for sin mor
så jeg kunne late som at jeg hadde potensial, når jeg i virkeligheten var...
Hva var det du sa, Cass?
"En glorifisert bakgrunnsdanser hvis største bragd var
å spille 'danser nummer tre' i en ræva Broadway-musikal."
Ok, ikke hør på den dama.
Hun lyver om alt. Hun vil bare at alt skal bli sånn det var,
sånn at hun kan ha makt igjen. Men...
Men vi kan ikke gå tilbake. Vi kan ikke det. Beklager.
Nei, det er maskinen. MORPHO-maskinen betyr noe, eller hva?
Jeg ser det nå. Jeg vet ikke hva den betyr, men den betyr noe.
Mens vi finner ut av det, kan vi ikke la Izzy...
...distrahere oss... Pokker.
BASERT PÅ BOKA AV M.O. WALSH
Tekst: Espen Stokka