ФОКУСИ ЗА МОМЧЕТА И МОМИЧЕТА
МАГИЯ ЗА ВСЕКИ ПОВОД
НОМЕР 57 ФОКУСЪТ С ИЗСКАЧАЩИТЕ КАРТИ
Здравейте, г-н Джонсън. Отворено ли е?
Ти се опита да разбиеш машината с отвертка.
Да, аз съм Зандър. Не знаех дали ме помните.
Падна ми се "Дъвка" от МОРФО.
Направихте ми снимка, но не я сложихте на стената.
Страшен меч, г-н Джонсън.
НАЙ-ДОБРИЯТ ПОТЕНЦИАЛ
Да.
Купих го от Джорджо, като мислех, че с него ще режа хора, но...
Да. Снощи беше шоуто ви с фокуси.
Исках да дойда, но бях на работа.
Е, не изпусна много. Повечето фокуси не станаха.
Започвам да мисля, че може да не съм фокусник.
Може това да ви разведри.
Намерих го със счупена антена, но измислих как да я поправя.
Знаете ли с какво?
С дъвка.
И това ще ме разведри?
Реших, че може да го искате, за да си върви с другата.
- Другата какво? - Другата машина.
МОРФО
- Кое те кара да мислиш така? - Погледнете вътре.
За какво си мислиш?
За това как майка ти се опита да настрои града срещу теб?
Да.
Така си и помислих.
- А ти за какво си мислиш? - За същото.
И съм й бесен заради теб.
Мисля да отрежа майка ти след случилото се.
Повече няма да я каня на вечеря или да говоря с нея.
Ще го направиш заради мен?
Ще е огромна саможертва, но съм готов да опитам.
Мисля и за прозрението, което получих тази вечер.
Когато г-н Джонсън ме извика на сцената
и ме накара да си спомня как карах ски в Уистлър,
сякаш нещо в мен се обърна.
И? Какво означава това?
- Че искаш да се върнеш в Уистлър? - Не знам какво означава.
- Ти как разтълкува "Кралска особа"? - Сети се да ме питаш сега?
Да, питам те сега. Късно е, но искам да знам.
Мисля, че се почувствах важна.
Преди не се ли чувстваше важна?
Не. Чувствах се.
В мен също нещо се обърна
и ми се стори, че може би е нормално да искам да съм...
забелязвана.
- Това е жалко, но... - Не е жалко.
Не е. Искаш ли да си говорим за жалко? Да поговорим за Джорджо, а?
Разхожда се с перука като Джон Траволта от някакъв порно филм
- и кой знае какво си тъпче в гащите. - Джорджо ходи с перука?
Да! Умирах да ти кажа, но се случиха толкова други неща.
За сведение още спя до вас. Направо викате.
- Извинявай. Млъкваме. - Да, говорихме си за прозрения.
- Да не прозря, че е два през нощта? - Не. Само казвах на майка ти,
че може би не всичко е такова, каквото изглежда.
Колко проницателно.
Размислих. Радвам се, че ме събудихте заради това.
Не. Слушайте. Казвам,
че може би "Учител/Подсвирвач" не се разбира буквално.
Както "Кралска особа" не значи буквално това.
И "Грънчар" не е буквално "грънчар".
Не беше "Грънчар". Падна ми се "Лъжкиня", което навярно е свързано с факта,
че изневерявах на Колтън с близнака му, преди да умре, и лъжех него и всички.
И че се виждам с Джейкъб и лъжа всички за това.
Но ако ти имаш различно тълкуване на "Лъжкиня", с радост ще го чуя.
Ще трябва да помисля.
О, боже.
- Трина, много съжалявам. - Защо?
Защото си решила, че не можеш да го споделиш с нас.
Защото си мисля: "Мамка му. Тук сбъркахме".
Няма нищо. Добре съм.
Не знам дали е моментът,
но винаги съм смятал, че с Джейкъб повече си подхождате.
- Ще кажа, че сега не е моментът. - Съгласна съм.
ДЖОРДЖО
"Това е нов ден в Диърфийлд", заяви кметицата Изи,
докато ме гледаше със закачлива усмивка.
Отпих от чая си от ашваганда, в очакване да продължи.
"Очевидно," просъска тя, "тихото мнозинство на скептиците в МОРФО
пожела завръщане към нормалността..."
Никой не го желае.
"...затова тя смята, че няма друг избор, освен да остане кмет
и да продължи с подготовката на тазгодишния "Диърфест"."
Натали Пърл, "Диърфийлд Дайджест".
- Да, но... - Благодаря.
...по-скоро ще изям перуката на Джорджо, отколкото да ида на "Диърфест".
Публикувай го като моя отговор.
Не знам шега ли е, но ако Джорджо има перука,
ще го напиша, защото това е сензация.
И, да, ще отидеш на "Диърфест". Винаги ходим.
Хората ще ме гледат, сякаш съм измамничка или шарлатанка
и не искам Изи да ми натрие носа.
Нали знаеш, че ще го направи?
Повечето хора още вярват в машината и знаят, че нямаш нищо общо.
Извинете. Кас?
РОКЗВЕЗДА
Чух, че връщаш парите за суитшъртите.
Да, Шийла. Всичко, свързано с МОРФО, което хората искат да върнат...
Сега ли ще я съблечеш?
- Имаш ли нещо отдолу? - Не.
И каква е целта ти?
Освен това не мисля, че този суитшърт е твой.
Буквите са други и се белят.
Да, дори не ти се падна "Рокзвезда", Шийла.
Ти рисуваше камъни, преди машината да се появи.
Шийла, остави приятелите ми да вечерят спокойно.
ДЖОРДЖО
- Шийла! Какво... - Чао, Шийла.
Може ли да използвам възможността, докато всички сте тук, пак да се извиня,
че се опитах да спечеля Кас и да разбия вашето фамилиа?
- Заповядай. - Обсъдихме го.
- Какво е станало? - Бях в странно състояние.
Опита да изчукаш мама в гондолата.
Но най-после почти съм готов да отворя сърцето си за нови приключения.
Ще ми се да е по-категорично.
Получавам напътствия от човек, когото бих искал да ви представя.
Кари. Кари, ела.
Буона сера на всички.
- Дядо! - Здрасти, татко.
Точно така, Ди.
- Почти бях забравил, че Кари ти е баща. - Нима?
Откакто направихме заедно клипа за галата на Кас,
Кари рекламира моите продукти с напомпаното си тяло.
Джорджо, стига. Не съм напомпан.
Просто тренирам, това е.
Не, тренираш ме с житейската си мъдрост, г-н К.
Не се казва така.
Големия К се превърна в модел за подражание за мен
в няколко отношения.
Модел? Татко, същото като с твоя "Подсвирвач".
Значат различни неща.
И какви бисери сподели с нашия Джорджо, татко?
А нищо, на което не съм се опитал да науча нашия Дъст.
Изправи се срещу страха си. Забрави съмненията.
"Ако ми се смеят, че искам да стана модел на моята възраст?"
"Ако загубя счетоводната си фирма?"
Или "Ако жена ми срещне друг мъж в Европа и не се върне?".
"Ако целият град ме намрази?"
Застани срещу страха си.
Иначе няма да узнаеш какво има от другата страна.
Добро утро, Хувз.
Това е Аксел Метеоролога с прогнозата за времето.
Знам, че някои не обръщат внимание. Зависи от мнението им за МОРФО.
За тези, които вярват - от северозапад нахлува студен въздух.
Високото атмосферно налягане и топлият източен вятър носят буря.
Силна буря, която може да провали "Диърфест" довечера,
така че си носете чадъри...
- Какво правиш? - С Джейкъб сме гаджета.
Отпреди Колтън да умре.
Бяхме скъсали, но сега пак сме заедно.
По-важното е, че излизаме и не искаме да се крием.
Какво става? Не можеш да обсебваш уредбата!
Знам и се извинявам, но се опитвам да действам смело.
Заставам срещу страха си.
Добре. Продължавай.
Говори Трина. Трина Хъбард.
Вероятно трябваше да го кажа преди и е нормално да ме намразите.
Повече ще се радвам, ако не мразите Джейкъб,
той е много добро момче.
Единственият човек, на когото дължим извинение, е Колтън,
но него го няма, което означава, че не може да ни мрази
или да ни мрази по-малко с времето, и накрая да ни прости,
което е много кофти, защото не искам да съм "Лъжкиня" завинаги.
Освен това има среща на джаз оркестъра след училище в стая 206.
Според написаното тук довечера свирят на "Диърфест"
в шатрата за изкуства и занаяти. Гледайте ги.
- Герой, няма що. - Не съм казвал, че съм герой.
Трябваше да ми кажеш. Знаеше, че те харесвам.
Почувствах се така, сякаш ми има нещо.
Да, пак ти си важната, Савана.
Как може Трина да постъпи така.
- Хитра малка кучка. - Ей, може би ти си хитра малка ку...
Не биваше. Извинявай.
Беше грешка и е нормално. Позволено ни е да правим грешки.
Трина и Джейкъб са направили грешка и си признават, така че...
Тя си признава.
Моля?
Благодаря, че ме предупреди. Щеше да е хубаво, ако го бяхме обсъдили.
Обсъдихме го. Съгласихме се, че не е хубаво да сме разделени.
Първо каза да си мълча. После каза на баща ми.
На родителите си. А сега на цялото училище.
Просто винаги става на твоята и аз нямам думата.
- Не е вярно. - Той ми беше брат.
- Знам. - Казала си първо на бащата на Джейкъб?
Не исках.
Така се случи, когато онази вечер с мама правихте тройка на кораба.
Чакай. Не беше тройка.
Бяхме на нормална, романтична, семейна почивка,
докато не се случиха някои инциденти и емоционални изненади.
Казах ти, че ще освежи брака ти.
- Използва ли купона? - Разбира се.
- Но е неуместно пред учениците. - Дъщеря ти започна.
Да. Изненадан съм, че си казала първо на Бо.
И, Джейкъб, мислех, че с теб се сближихме.
- Можеше да ми кажеш, когато... - Пушихме трева?
Когато си говорихме за връзки в магазина.
Сега разбирам, че съм те съветвал как да свалиш дъщеря ми.
Пушил си трева с ученик?
Хората правят грешки.
Човешко е.
Трябва да правим грешки, особено когато сме млади.
Не ви чета лекция.
Ако има нещо, което мога да ти кажа като твой баща
и на всички вас като ваш учител, ще бъде следното -
не се страхувайте да правите грешки.
Вижте всички големи хора, които изведнъж заради една машина
решиха, че не харесват работата си,
гаража си, партньора си или себе си.
Съжалявам, че не съм правил повече грешки.
И не съм поемал по-големи рискове.
Не знам какво означава МОРФО, но знам, че накара много хора да осъзнаят,
че искат промяна и че още могат да се променят.
И щом видиш този потенциал, няма връщане назад.
Аз не искам да се върна назад.
Не бих взела кой знае колко за моя харли след катастрофата.
И не искам да мисля, че не ми е било писано да съм с Фарид.
Но имам съседка, която се упражнява да стреля с лък от месец
и простреля съпруга си в рамото със стрела.
Тя е добре.
Но сега се чуди дали наистина потенциалът й е "Стрелец",
или си въобразява.
Това е.
Това е! Тъй вярно!
О, боже.
- Наред ли е всичко? - Изясни ми се.
Да, получи ново прозрение.
Търсех думата за това и ето я.
За написаното на картичката, за "житейския ти потенциал".
Не е професията, която е писано да имаш,
съдбата ти, твоите цели или каквото и да е там.
Това не е краят на пътя, а завой. Стрелка.
Нещо, което трябва да ти се каже, за да те насочи във вярната посока.
Миличка, трябваше да ти кажат, че можеш да си "Лъжкиня",
за да кажеш истината.
А Джейкъб, който постоянно се тревожи,
че не може да се мери с брат си героя,
получава картичка, на която пише, че и той може да е "Герой"
и че трябва да се изправи срещу това.
Аксел, падна ти се "Метеоролог", за да...
Не знам. Може би, за да повярваш в себе си,
както каза и майка ти първата вечер, когато говорихме за това.
Или може би ще предсказваш много добре бурите. Не знам.
Но знам, че задаваме грешните въпроси.
Питаме се откъде дойде машината "МОРФО", какво има вътре и как функционира.
Вместо: "Какво има в нас? Как ние функционираме?
И защо от всички места по цял свят,
машината МОРФО пристигна в проклетия Диърфийлд?".
Това искам да знам.
Гордея се с теб.
Дори не съм започнал урока. Ако не възразявате?
- Добре. Разбрах. - Съжалявам.
За човек, който не разбира от баскетбол и е посредствен боксьор,
- изглежда, че Дъсти не е лош учител. - Изтъкна интересни аргументи.
Наистина ли каза това за гаражите?
- Струва ми се, че се заяжда с мен. - Със сигурност.
Е, не ми пука. Харесвам бара.
И аз.
- Така ли? - Да.
Мислех, че нищо няма да те направи щастлив отново.
Харесва ми, че като затвориш вратата, си представяш, че си другаде.
Можем да отидем другаде, ако искаш. Мислил ли си за това?
Да избягаме?
Ако сме заедно, ще е преместване.
Знам, че е обратното на това, което Дъсти казва -
да си признаеш грешките.
Но също така знам, че в малкия град хората помнят дълго.
В 9-и клас при едно посещение в ботаническата градина повърнах
и оттогава 20 години ми викат Драйфащия Бо.
- Не съм чул да те наричат така. - Главно с това съм известен.
А сега сигурно ще ми викат "тъжния каубой".
А на теб - "близнакът на мъртвата баскетболна звезда,
който изневерил с приятелката му" или не знам какво.
Сигурно ще измислят нещо по-запомнящо се и обидно.
Добре, хубаво.
Да го направим.
Да избягаме. Да се изпарим яко дим.
- Така ли? - Да.
Добре, дадено.
Ще стегна багажа.
- Какво ни трябва? Алкохол, очевидно. - Очевидно.
И трионът.
- За какво ще го използваме? - За какво няма да го използваме?
Да, правилно.
Не знаех, че Трина ми е казала, преди да каже на друг.
Много яко.
Не яко, а смело.
Това момиче има голям кураж, нали?
Да, така е.
Не знам защо го правиш. Да не би "от благодарност, че съм лоша майка"?
Не, просто нещо дребно.
Със сигурност ще ме накара да се чувствам зле.
Отвори го.
Гледай. Хубава ваза. Прекрасна е.
- Ти ли я направи? - Да.
По-скоро е бокал.
От който би пила една кралица.
Харесва ми. Да, бях права.
Почти сигурно е, че всеки момент ще се разпадне...
Супер. Като мен.
- Кога го направи? - Не знам.
В свободното си време, за да се разсейвам.
Миличка, знам, че не обръщах внимание
на това, което преживя напоследък.
Бях на представлението с фокуси, а преди това в "Джорджо" с баба,
и видях как тя постъпи с теб.
Майка ти е много по-сбъркана от моята.
Аз ще отворя!
Аз съм горе, а вие двете сте тук. Но е по-логично аз да отворя.
Майко мила.
- На ти, кретен! - За бога.
Да, дойдох да те убия,
защото дъщеря ти ходи и с двамата ми сина!
Добре. Божичко. Спокойно.
Съжалявам. Казах, че идвам у вас.
А той рече, че му хрумнала "убийствена идея".
- Видя ли му физиономията? - Да, татко.
- Дали може... - Да, заповядайте.
- Съжалявам. - Нищо.
- Прощавай, че те нарекох кретен. - Беше много смешно.
Здравей.
Здравей. Какво става?
- Здравейте, г-жо Хъбард. - Здрасти, Джейкъб.
Супер.
Чудех се дали искаш да дойдеш с мен довечера на "Диърфест"?
На среща. Да, на първа среща.
Първата ни среща с Кас беше на "Диърфест".
- Дъсти... - Да.
Ще го обсъдим друг път. Хайде.
- Сега когато всички знаят, можем... - Съжалявам, че не ти казах.
Нищо. Радвам се, че събра смелост да го направиш.
Сега можем да опитаме да се опознаем и видим дали се харесваме.
Може би пак не е моментът, но мисля, че вие...
- Татко. - Дъсти.
- Искаш ли да отидем на "Диърфест"? - Може ли да взема нашите?
- Трина се шегува. - Не.
Преди ходехме заедно и в момента ми се иска нещо нормално.
Да отидеш на фестивал на елените на първа среща с родителите си?
Знам, че не искаш. Баба ще е там и ще е неловко...
О, не. Ще дойда. Не ме интересува там ли е.
И ще те гледат заради фалшивата картичка.
Мисля, че ние ще съберем повече погледи.
Ще съберем погледите.
Нямам нищо против, ако това искаш.
Добре, Бо.
Дъщеря ни иска да отиде на "Диърфест", ти идваш ли?
С това отговарям ли на въпроса?
"Диърфест"!
Не е смешно!
- Не и в къщата! - Извинявай.
- Не и в къщата, Бо! - Съжалявам!
ДОБРЕ ДОШЛИ НА "ДИЪРФЕСТ"
Извинете.
Извинете, че ви прекъсвам,
но може би сте забелязали, че "Диърфест" започва,
и се питам кога ще довършите лабиринта от сено?
- Готов е. - Така ли?
Тогава защо виждам над балите сено? Трябва да е два пъти по-висок.
- Той е за деца. - Децата харесват трудните неща.
- Извинете, кметице? - Не виждаш ли, че съм заета?
- Нали знаете, че ще има буря? - Знам за прогнозата.
Защо мислиш, че имаме дъждобрани?
Сигурно ще се радваш, ако всички останат вкъщи.
Мисля, че да. Ако падне мълния, сеното ще пламне като факла.
На базата на какво го казваш?
На картичката ми от МОРФО пишеше "Последният оцелял".
За първи път от месец напускам дома си.
И все още се боя от нещата, които може да преживея.
Миличък, моля те.
Нищо не разбираш от оцеляване.
Какво беше това? Стори ми се, че е гръмотевица.
Може би е някоя люлка.
Трина, ако те е страх, хвани ме за ръка.
Или може да се хванем за ръце като във "Вълшебникът от Оз".
Вече съжалявам, че ви поканих.
Хей, отец Рубен! Фестивалът е насам!
Споделих с отец Рубен за теорията си за стрелката.
Остана впечатлен.
- Изглежда, че учителят стана "Учител". - Да, много мислих за това.
Хубаво е, нали?
Да.
Какво?
- Нищо. - Какво?
Не, аз...
Чудя се дали...
ако е завой на пътя, както каза,
какво става, ако не завием заедно?
Какво искаш да кажеш?
Ако стрелките ни не сочат в една посока?
Не знам.
Ехо?
Хана.
Какво правиш?
Опитвам се да запуша тази пробойна преди бурята.
Значи следиш прогнозите на Аксел?
Не познавам Аксел, но слушам новините.
- И какво правиш, като вали? - Имам сложна система, наречена кофа.
Но този път няма да свърши работа,
а не искам да се събудя в 2 метра вода.
Как така да "се събудиш"?
Да, това е стаята ми.
Съжалявам. Аз...
Не знаех, че спиш тук.
Прилича на стаята на дете, починало преди 80 години.
Благодаря. Такава естетика търсех.
- Къде са нещата ти? - Пътувам с малко багаж.
Изхвърлих много неща, когато дойдох тук.
И защо дойде тук?
Как така?
Какво те доведе точно в този град?
Мога и аз да попитам същото.
Дойдох, защото имаше място за свещеник в гимназията.
- И аз. Но предполагам, че са взели теб. - Хана, сериозно. Искам да знам.
Защо дойде тук сега?
Какво правиш тук, отче?
Вече не искам да съм свещеник.
Е, това може да е проблем.
Абракадабра.
Г-н Джонсън?
Г-н Джонсън!
О, майко.
ПО РОМАНА НА М. О. УОЛШ
Превод на субтитрите Петя Петрова