טה-דה! קסמים לבנים ולבנות -
הפכו כל אירוע למסתורי -
מספר 57 קסם הכפלת קלפים -
היי, מר ג'ונסון. אתה עדיין פתוח?
אתה הילד שניסה לפתוח את המכונה במברג.
כן, אני זנדר. לא ידעתי אם תזכור אותי.
יצא לי "מסטיק" במורפו.
וצילמת אותי, אבל לא תלית את התמונה על הקיר.
חרב מגניבה, מר ג'ונסון.
הפוטנציאלים הטובים ביותר -
כן.
קניתי אותה מג'ורג'יו,
חשבתי שאוכל לנסר בה אנשים לשניים, אבל...
נכון. היה לך מופע קסמים גדול הערב.
מצטער. רציתי לבוא, אבל עבדתי.
לא פספסת הרבה. רוב הקסמים שלי לא עבדו.
אני מתחיל לחשוב שאולי אני לא קוסם אחרי הכול.
אולי זה יעודד אותך.
האנטנה הייתה מקולקלת כשמצאתי את זה,
אבל גיליתי איך לתקן את זה.
אתה יודע במה השתמשתי?
במסטיק.
חשבת שזה ישמח אותי?
חשבתי שתרצה את זה, זה מתאים לשנייה.
- איזו שנייה? - המכונה השנייה.
מורפו גלה את הפוטנציאל של החיים שלך -
- למה אתה חושב שזה תואם לזה? - תביט בפנים.
על מה את חושבת?
את חושבת על כך שאימא שלך בגדה בך
וניסתה להפנות את כל העיר נגדך?
- כן. - כן.
כן, תיארתי לעצמי שאת בטח חושבת על זה.
- על מה אתה חושב? - גם אני חושב על זה, כן.
ועל תחושת הזעם בשמך.
אני חושב שאחרי זה אצטרך להתנתק מאימא שלך לגמרי.
לא להזמין אותה לארוחות או לדבר איתה שוב.
אתה מוכן לעשות את זה בשבילי?
זה יהיה קורבן גדול... אבל אני מוכן לנסות.
אני חושב גם על התגלית הקטנה שהייתה לי הערב.
כשמר ג'ונסון הזמין אותי לבמה...
והזכיר לי את התחושה של סקי בוויסלר,
משהו כאילו השתנה בתוכי.
אז מה? מה זה אומר?
אתה רוצה לחזור לוויסלר?
לא, אני לא יודע מה זה אומר.
מה את הרגשת כשקיבלת "בת מלוכה"?
עכשיו אתה שואל אותי?
כן. אני שואל אותך עכשיו.
ואני יודע שזה מאוחר מאוד, אבל אני באמת רוצה לדעת.
אני חושבת שפשוט הרגשתי שיש לי ערך או משהו.
לא הרגשת שיש לך ערך?
לא. לא, הרגשתי.
משהו השתנה גם בי,
והרגשתי שאולי... בסדר לרצות...
שיראו אותי.
זה עלוב, אבל...
לא. זה לא עלוב.
זה לא. את יודעת מה עלוב? ג'ורג'יו.
מסתובב בפאה הגדולה שלו כמו ג'ון טרבולטה בסרט פורנו,
מי יודע מה הוא מכניס לתחתונים שלו.
רגע. ג'ורג'יו חובש פאה?
כן! אני מת לספר לך...
אבל קרו המון דברים אחרים.
רק לידיעתכם, אני עדיין ישנה בחדר הסמוך ואתם עושים המון רעש.
אני מצטערת, מותק, נשתוק.
כן, רק דיברנו על התגלויות, חומד.
ההתגלות שלכם אומרת שהשעה 02:00?
לא, רק אמרתי לאימא שלך
שאולי לא כל דבר הוא מה שהוא נראה.
כן, זה עמוק.
אתם יודעים מה? שיניתי את דעתי. אני שמחה שהערתם אותי בשביל זה.
לא, תקשיבי. אני בעצם אומר
שאולי "מורה/שורק" זה לאו דווקא "מורה/שורק".
בדיוק כמו ש"בת מלוכה" זה לאו דווקא "בת מלוכה".
ואולי "קדרית" זה לאו דווקא "קדרית".
לא יצא לי "קדרית". יצא לי "שקרנית", ואני מניחה שזה קשור לעובדה
שבגדתי בקולטון עם אחיו התאום לפני שמת
ושיקרתי לו על כך ושיקרתי לכולם על כך,
ואני יוצאת עם ג'ייקוב ומשקרת על כך לכולם מאז.
אבל אם יש לך פרשנות אחרת למשמעות המילה "שקרנית",
אשמח לשמוע אותה.
אני צריך לחשוב על זה.
אלוהים אדירים.
טרינה, אני... מצטערת מאוד.
למה את מצטערת?
כי...
אני מצטערת שהרגשת שאת לא יכול לדבר איתנו על זה.
אני פשוט מרגישה, "פאק, פישלנו בגדול בזה".
זה בסדר, אני כאילו... בסדר.
תשמעו, אני לא יודע אם זה הרגע המתאים,
אבל תמיד הרגשתי שג'ייקוב מתאים לך יותר, במקרה.
אני... הייתי אומרת שעכשיו... זה לא הרגע המתאים להגיד את זה.
אני מסכימה איתך.
ג'ורג'יו -
"זה יום חדש בדירפילד", הצהירה ראשת העיר איזי
בזמן שפגשה את מבטי בחיוך שובבי.
לגמתי לגימה נוספת מתה האשווגנדה שלי והמתנתי שהיא תמשיך.
"מתברר", היא פלטה, "שהרוב הדומם של המפקפקים במורפו
קורא לחזרה לנורמליות..."
אף אחד לא קורא לזה.
ולכן היא מרגישה שאין לה ברירה
אלא להמשיך בתפקידה כראשת העיר
ולהמשיך בהכנות לפסטיבל דירפסט השנה.
נטלי פרל, דירפילד דייג'סט.
- כן, אבל... - תודה.
הייתי מעדיפה לאכול את הפאה של ג'ורג'יו על פני להשתתף בדירפסט השנה.
ואת יכולה לפרסם את זה כתגובה שלי.
בסדר, אני לא יודעת אם את מתלוצצת, אבל אם ג'ורג'יו חובש פאה,
אפרסם את זה כי זה סיפור עצום.
ושנית, כן, את תבואי לדירפסט. אנחנו תמיד הולכות.
בכל מקום שאני הולכת אליו אנשים מביטים בי
כאילו אני רמאית או מתחזה,
ואני מסרבת לתת לאיזי לזרות לי מלח על הפצעים.
את יודעת שהיא תעשה את זה, נכון?
רוב האנשים עדיין מאמינים במכונה
והם יודעים שאת לא קשורה לזה.
סלחי לי. קאס?
רוקסטאר -
שמעתי שאת מחזירה לאנשים כסף על הסווטשירטים שלהם.
כן, שילה, כל דבר שקשור למורפו
שאנשים רוצים להחזיר, הם...
את פושטת אותו כאן ועכשיו?
- את לובשת משהו מתחת? - לא.
אז לאן את חותרת?
אני גם לא חושבת שזה סווטשירט שלך.
האותיות לא נכונות והן מתקלפות.
כן, ואני לא חושבת שיצא לך "רוקסטאר" בכלל, שילה.
צבעת אבנים זמן רב לפני שהמכונה הגיעה.
בסדר, שילה, תני לחברים שלי ליהנות מהארוחה שלהם.
ג'ורג'יו -
- שילה! מה... - ביי, שילה.
האם אוכל לנצל את ההזדמנות הזו, כשכולכם כאן,
רק כדי להתנצל שוב
על כך שניסיתי לזכות בלבה של קאס ולפרק את המשפחה שלכם?
- כן, אתה יכול. - דיברנו על זה.
- רק רגע. מה קרה? - הייתי במצב מוזר מאוד.
כן, היית בגונדולה וניסית לזיין את אימא שלי.
אבל אני חושב שסוף כל סוף אני כמעט מוכן לפתוח את לבי להרפתקאות חדשות.
זה פחות חד משמעי משקיוויתי.
אני זוכה להדרכה רבה מאדם
שאשמח שתכירו.
קרי. קרי, בוא הנה.
בואנה סרה, כולם.
- סבא! - שלום, אבא.
נכון, די.
- כמעט שכחתי שקרי הוא גם אבא שלך. - באמת?
מאז ששיתפנו פעולה בסרטון לאירוע הצדקה של קאס,
הדובון אכפת-לי הזה מדגמן גם את הבגדים שלי
בגוף השרירי בטירוף שלו.
ג'ורג'יו, בחייך. אני לא שרירי בטירוף.
אני רק מניע קצת משקל ממקום למקום, זה הכול.
לא, אתה מניע אותי בתבונת החיים שלך, מר ק'.
לא קוראים לו כך.
אפשר להגיד ש-ק' הגדול הפך למודל גברי לחיקוי בשבילי
במובנים רבים.
מודל לחיקוי? אבא, זה כמו אתה וויסלר.
אתה מבין? המשמעות שונה.
בסדר, אז אילו פניני תבונה חלקת עם ג'ורג'יו שלנו, אבא?
טוב, לא משהו שלא ניסיתי להטמיע בדאסט שלנו.
התמודד עם הפחדים שלך. אל תיתקע על ה"מה-אם".
"מה אם אנשים יצחקו עליי כי אני מנסה להיות דוגמן בגילי?"
"מה אם אאבד את משרד עורכי הדין שלי?"
או "מה אם אשתי תפגוש גבר אחר באירופה ולא תחזור לעולם?"
"מה אם כל העיירה תשנא אותי?"
כן. צריך להתמודד עם הפחדים.
כי אם לא, אי אפשר לדעת מה יש בצד השני.
בוקר טוב, דירפילד הובס.
כאן אקסל המטאורולוג בתחזית מזג האוויר היומית שלכם.
אני יודע שחלק מכם לא מקשיבים,
בהתאם לדעתכם בנוגע לשערוריית מורפו.
אבל לאלה מכם שמקשיבים,
חזית קרה מגיעה מכיוון צפון מערב.
לחץ אוויר גבוה שפוגש רוחות חמות מהמזרח אומר שיש סופה בדרך.
סופה רצינית
עלולה לפגוע בפתיחת פסטיבל דירפסט הערב,
אז אל תשכחו לקחת מטריות.
מה את עושה?
ג'ייקוב ואני זוג.
אנחנו זוג כבר זמן רב מאוד, עוד לפני שקולטון מת וגם מאז.
כלומר, נפרדנו לזמן מה ועכשיו חזרנו להיות יחד.
אבל אני מנסה להגיד שאנחנו זוג ואנחנו לא רוצים להמשיך לשמור את זה בסוד.
מה לעזאזל קורה כאן? את לא יכולה להתפרץ למערכת הכריזה!
אני יודעת ואני מצטערת, אבל אני מנסה לעשת מעשה אמיץ.
אני מתמודדת עם הפחד שלי.
בסדר. אז תמשיכי.
זו טרינה, דרך אגב. טרינה הבארד.
אולי הייתי צריכה להגיד את זה קודם וזה בסדר אם כולכם שונאים אותי עכשיו.
אם כי אשמח מאוד אם לא תשנאו את ג'ייקוב
כי הוא ילד טוב מאוד.
והיחיד שאנחנו חייבים לו התנצלות באמת הוא קולטון,
אבל הוא לא כאן.
וזה אומר שהוא לא יכול לשנוא אותנו
ואז לשנוא אותנו פחות בכל פעם ואז לסלוח לנו, בסופו של דבר,
וזה מבאס לאללה,
כי אני לא רוצה להיות שקרנית לעד.
חוץ מזה, יש מפגש של להקת הג'ז אחרי הלימודים
בחדר 206.
לפי דף הנייר הזה הם יופיעו הערב בדירפסט
באוהל היצירה, אז לכו לראות אותם.
ממש גיבור גדול.
לא אמרתי שאני גיבור.
היית צריך להגיד משהו. ידעת שאני דלוקה עליך
וגרמת לי להרגיש שמשהו בי לא בסדר.
כן, כי את העיקר עכשיו, סוואנה.
אני לא מאמינה שטרינה עשתה דבר כזה.
היא כזו שרמוטה קטנה.
היי, אולי את השרמו...
אסור היה לי להגיד את זה. אני מצטער.
זו הייתה טעות וזה בסדר, מותר לנו לטעות.
טרינה וג'ייקוב פשוט טעו והם מודים בטעות שלהם, אז...
היא מודה בה.
סליחה?
תודה על האזהרה.
היה יכול להיות מעולה לדבר על זה מראש.
דיברנו על זה.
סיכמנו שמבאס לא להיות יחד.
קודם אמרת לי לא להגיד שום דבר ואז הלכת וסיפרת לאבא שלי,
ואז סיפרת להורים שלך ועכשיו סיפרת לכל בית הספר.
והכול פשוט בתנאים שלך ולי אין שום קשר לזה.
זה לא נכון.
הוא היה אח שלי, את יודעת.
- אני יודעת. - סליחה, סיפרת לאבא של ג'ייקוב קודם?
לא התכוונתי.
זה פשוט יצא
בערב שאימא ואתה הייתם בהפלגה ועשיתם שלישייה.
רק רגע. אנחנו לא... לא, זו לא הייתה שלישייה.
לא, היינו במפלט נורמלי ורומנטי של זוג נשוי
עד שתקלה גופנית
וכמה הפתעות רגשיות הפריעו.
אמרתי לך שזה יוסיף פלפל לנישואים שלכם.
- השתמשת בתלוש? - ברור שהשתמשתי בתלוש.
אבל אני לא חושב שראוי לדבר על זה מול התלמידים.
הבת שלך התחילה.
כן. אני מופתע מאוד שסיפרת לבו לפניי.
וג'ייקוב, אני מרגיש שהתקרבנו.
- יכולת לספר לי את זה כש... - עישנו גראס?
כשדיברנו על מערכות יחסים בחנות אז,
ועכשיו אני מבין שבעצם ייעצתי לך
איך להשכיב את הבת שלי.
עישנת גראס עם תלמיד?
אנשים טועים.
קוראים לזה אנושיות.
אנחנו צריכים לטעות, במיוחד כשאנחנו צעירים.
אני לא אומר את זה סתם. זו לא הרצאה.
אם יש דבר אחד שאני יכול להגיד לך כאבא שלך
ולכולכם כמורה שלכם, זה הדבר הבא:
אל תחששו לטעות.
תראו את כל המבוגרים שם בחוץ שפתאום,
בגלל מכונה,
החליטו שהם לא אוהבים את מה שהם עושים למחייתם,
או שהם לא אוהבים את החניה שלהם או את בן הזוג שלהם או את עצמם.
אתם יודעים מה? חבל שלא טעיתי יותר.
חבל שלא הימרתי יותר.
אני לא יודע מה המשמעות של מכונת המורפו,
אבל אני יודע שהיא גרמה לאנשים רבים להבין
שהם רוצים שינוי ושהם עוד יכולים לשנות.
וברגע שמזהים את הפוטנציאל בזה, אי אפשר לחזור לאחור.
אני יודעת שאני לא רוצה לחזור לאחור.
כלומר, לא אקבל הרבה על ההארלי שלי,
במיוחד אחרי התאונה.
ואני לא רוצה לחשוב שלא נועדתי להיות עם פריד.
אבל יש לי שכנה
שמתאמנת בחץ וקשת כבר חודש,
והיא פגעה בכתף של בעלה.
היא בסדר.
אבל עכשיו היא לא יודעת אם זה אומר שהפוטנציאל שלה הוא לא באמת קשתית,
או שהיא פשוט משגעת את עצמה.
בדיוק.
בדיוק! בהחלט!
אלוהים אדירים.
- הכול ברור כל כך עכשיו. - הכול בסדר?
כן, הוא פשוט חווה התגלות נוספת.
חיפשתי את המילה הנכונה וזו המילה.
מה שכתוב על הכרטיס, "פוטנציאל החיים" שלך,
זו לא העבודה שאתה אמור לעבוד בה,
או היעוד או המטרה שלך או משהו.
זה לא סוף הדרך, זו פנייה. זה חץ.
זה דבר שמישהו צריך להגיד לך על עצמך
כדי שתפנה לכיוון הנכון.
מותק, היו צריכים להגיד לך שאת יכולה להיות שקרנית
כדי שתגידי את האמת.
וג'ייקוב שמלא בחרדה תמידית
כי הוא חושב שהוא לא יכול לעמוד ברף המוניטין שהציב אחיו הגיבור,
קיבל כרטיס שאומר שגם הוא יכול להיות גיבור
ושעליו להתעמת עם זה.
ואקסל, אתה קיבלת "מטאורולוג" כדי...
אני לא יודע. אולי רק כדי שתאמין בעצמך,
וזה בדיוק מה שאימא שלך אמרה
בערב הראשון כשדיברנו על זה.
או שאולי תהיה מעולה בחזיית סופות. אני לא יודע.
אבל אני יודע ששאלנו את השאלות הלא נכונות.
שאלנו מאיפה הגיעה מכונת המורפו
ומה יש בתוכה ואיך היא עובדת.
אבל בעצם היינו צריכים לשאול, "מה יש בתוכנו? איך אנחנו עובדים?
ולמה, מכל המקומות בעולם הגדול הזה,
מכונת המורפו הגיעה דווקא לדירפילד?"
זה מה שאני רוצה לדעת.
אני גאה בך.
עוד לא התחלתי בשיעור בכלל. את מוכנה לצאת?
- בסדר. אין בעיה. - אני מצטער.
אדריכלות עתיקה -
יחסית לבחור שלא מבין בכדורסל
ושהוא מתאגרף בינוני במקרה הטוב,
נשמע שדאסטי הוא לא מורה נורא.
הוא העלה טיעונים מעניינים.
הוא באמת דיבר על אנשים שמשנים את החניות שלהם?
כי אני מרגיש שהוא התכוון אליי.
הוא בהחלט התכוון אליך.
טוב, לא אכפת לי.
אני אוהב את הבר הזה.
בר -
גם אני אוהב אותו.
- באמת? - כן.
בהתחלה חשבתי ששום דבר כבר לא ישמח אותך.
אני אוהב גם את זה שאפשר לסגור את הדלת
ולדמיין שאתה במקום אחר.
נוכל ללכת למקום אחר אם אתה רוצה. חשבת על זה?
כאילו, לברוח?
אם נעשה את זה יחד, אני חושב שקוראים לזה מעבר דירה.
אני יודע שזה ההפך ממה שדאסטי אמר
בנוגע להודאה בטעויות,
אבל אני יודע גם שבעיירה קטנה דברים נדבקים אליך.
הקאתי פעם בטיול בכיתה ט' לגנים הבוטניים
ואנשים קראו לי "בו המקיא" במשך 20 שנה.
לא שמעתי אף אחד קורא לך כך.
זו הסיבה היחידה לפרסום שלי.
היום הם בטח מכנים אותי "הבוקר העצוב" או משהו.
והם יכנו אותך, "התאום של שחקן הכדורסל המת
שבגד עם החברה שלו"... אני לא יודע.
הם ימציאו משהו קליט ומעליב יותר.
בסדר... שיהיה.
בוא נעשה את זה. בוא...
בוא נברח. בוא ננוס למושבות.
- כן? - כן, לגמרי.
בסדר. אין בעיה.
אתחיל לארוז.
מה אנחנו צריכים? את שורף הגרונות, כמובן.
כמובן, כן.
ואת המסור החשמלי.
באיזה תסריט אנחנו צריכים את המסור?
באיזה תסריט לא ניקח את המסור?
כן. אתה צודק. כן.
תשמע,
לא ידעתי שטרינה אמרה לי לפני שהיא אמרה לאחרים.
זה די מגניב.
כלומר, לא מגניב. אבל אמיץ.
לבחורה הזו יש יופי של ביצים, מה?
כן. בהחלט.
אני לא יודעת למה את עושה את זה.
זו מתנת "תודה שהיית אימא גרועה ולא נוכחת"?
זה סתם משהו קטן.
יש סיכוי אפסי
שזה לא יגרום לי להרגיש רע יותר לגבי עצמי.
תפתחי את זה.
תראי את זה. איזה אגרטל יפהפה.
- את הכנת את זה? - כן.
וזה דווקא יותר גביע.
כמו זה שמלכה שותה ממנו.
בסדר. זה מגניב. וכן, צדקתי.
יש גם 99 אחוזי סיכוי שהוא יתפרק בקרוב, אז...
אחלה. גם אני.
- מתי הכנת את זה? - אני לא יודעת.
מתי שהיה לי זמן כדי להסיח את דעתי.
טרינה, חומד, אני יודעת שלא הקדשתי תשומת לב
לכל מה שעבר עלייך לאחרונה.
הייתי במופע הקסמים ובג'ורג'יו וקודם לכן עם גריזי,
וראיתי מה היא עשתה לך.
אימא שלך הרבה יותר דפוקה מאימא שלי.
אין בעיה. אני אפתח.
כלומר, אני הייתי למעלה ואתן ממש כאן.
אבל לא, הגיוני יותר שאני אפתח.
אלוהים אדירים.
- תאכל מסור חשמלי, מניאק! - למען השם.
כן, באתי לרצוח אותך
כי הבת שלך שכבה עם שני הבנים שלי!
בסדר, אלוהים. תירגע.
אני מצטער מאוד. אמרתי לו שאני בדרך לכאן,
והוא אמר שיש לו רעיון מעולה לבדיחה ואני מניח שהוא התכוון לזה.
- ראית את הבעת הפנים שלו, ג'ייקוב? - כן, ראיתי את הבעת הפנים שלו, אבא.
אני יכול...
כן, תיכנס, בבקשה.
- אני מצטער. - לא, זה בסדר.
- אני מצטער שקראתי לך מניאק. - כן, אני יודע, זה היה מצחיק מאוד.
היי.
היי. מה קורה?
היי, גברת הבארד.
היי, ג'ייקוב.
מגניב.
תהיתי אם תרצי לבוא איתי לדירפסט הערב?
כאילו, דייט. כאילו... כן, כאילו דייט ראשון.
קאס ואני הלכנו לדירפסט בדייט הראשון שלנו.
- דאסטי... - כן.
נדבר על זה בהזדמנות אחרת. תמשיך.
פשוט חשבתי שעכשיו כשכולם יודעים הכול,
- אפשר... - אני מצטערת שלא הזהרתי אותך
זה בסדר.
אני שמח שאזרת אומץ לעשות את זה.
ועכשיו נוכל אולי להכיר זה את זה
ולבדוק אם אנחנו מחבבים זה את זה.
שוב, אולי זה לא הרגע הנכון, אבל תמיד חשבתי שאתם...
- אבא. - דאסטי.
אז את רוצה ללכת לדירפסט?
ההורים שלי יכולים לבוא?
- טרינה הבדרנית. - לא, אני לא מתלוצצת.
אנחנו תמיד הולכים יחד,
ואני לא יודעת, מתחשק לי משהו נורמלי כרגע.
ללכת לפסטיבל שסובב סביב איילים בדייט הראשון שלך עם ההורים שלך?
אני יודעת שאת לא רוצה ללכת.
גריזי תהיה שם וכל העניין...
לא, אני אבוא. אבוא. לא אכפת לי שהיא תהיה שם.
ואנשים בהחלט יביטו בך מוזר
בגלל עניין הכרטיס המזויף.
- אני חושב שאנחנו נמשוך יותר מבטים. - זה הוגן.
- אז... - אנחנו נמשוך מבטים רבים.
זה בסדר מבחינתי, באמת, אם זה מה שאת רוצה לעשות.
בסדר, בו.
הילדה שלי רוצה ללכת לדירפסט, אז אתה רוצה לבוא לדירפסט?
זה עונה על השאלה שלך?
דירפסט!
- זה לא מצחיק! - כן!
- לא בתוך הבית! - סליחה.
- לא בתוך הבית, בו! - מצטער!
ברוכים הבאים לדירפסט -
סלחו לי.
סליחה שאני מפריעה להתרועעות שלכם,
אבל אולי שמתם לב שאנחנו עומדים לפתוח את הדירפסט.
אני סקרנית לדעת מתי אתם מתכוונים לסיים את מבוך החציר.
סיימנו אותו.
באמת?
אז למה אני יכולה לראות מעבר לאלומות?
הן צריכות להיות גבוהות כפליים.
זה לילדים.
ואתם מניחים שילדים לא ישמחו לאתגר.
- סלחי לי, ראשת העיר פונטיין. - אתה לא רואה שאני עסוקה?
- את יודעת שיש סופה בדרך? - אני יודעת שחזו סופה.
למה חשבת שיש לנו פונוצ'ואים?
אני מניחה שהיית מרוצה יותר אילו כולם היו פשוט נשארים בבית.
האמת היא שכן.
אם יהיו ברקים, אלומות החציר יידלקו כמו לפיד.
איזו הכשרה יש לך לקבוע את זה?
קיבלתי ממכונת המורפו כרטיס שהיה כתוב בו "ניצול יחיד".
זו הפעם הראשונה שאני יוצא מהבית כבר חודש.
אז אני חושש קצת מדברים שאיאלץ להצטרך לשרוד בהם.
מותק, בחייך.
אתה לא יודע כלום על הישרדות.
מה זה היה? נשמע שזה היה רעם.
זה בטח היה אחד המתקנים.
טרינה, אם תפחדי, את יודעת שמותר לך להחזיק לאבא את היד.
- או שנוכל לשלב זרועות... - אלוהים.
- כמו ב"הקוסם מארץ עוץ". - כן!
בסדר, אני כבר מתחרטת שהזמנתי אתכם.
היי, האב רובן. הדירפסט בכיוון הזה.
סיפרתי לאב רובן על תיאוריית החץ שלי.
הוא התרשם מאוד.
נראה שהמורה הפך למורה.
האמת היא שחשבתי על זה הרבה.
זה לא רע, מה?
כן.
מה?
- שום דבר. - מה?
לא, אני...
אולי אני פשוט תוהה אם...
אם זו באמת פנייה כמו שאמרת,
אז מה אם לא נפנה יחד?
מה זאת אומרת?
מה אם החצים שלנו לא מצביעים לאותו הכיוון?
אני לא יודע.
הלו?
האנה.
מה את עושה?
אני מנסה לסתום את החור הגדול בתקרה לפני שהסופה תגיע.
אז האזנת לתחזיות מזג האוויר של אקסל.
אני לא מכירה את אקסל, אבל האזנתי לחדשות.
מה את עושה כשיורד גשם לרוב?
יש לי שיטה מורכבת שנקראת דלי.
אבל לא נראה לי שהיא תספיק הפעם,
ואני לא רוצה להתעורר בתוך מים בעומק שני מטרים, אז...
רגע, מה זאת אומרת "להתעורר"?
כן, זה החדר שלי.
אני מצטער. אני...
לא ידעתי שאת ישנה כאן.
זה דומה יותר לחדר של ילד קטן שמת לפני 80 שנה.
תודה, זה המראה שכיוונתי אליו.
- איפה כל הדברים שלך? - אני לא נושאת חפצים רבים.
האמת היא שנפטרתי מדברים רבים כשהגעתי לכאן.
למה באת לכאן?
מה זאת אומרת?
מה הוביל אותך דווקא לעיירה הזו?
אני יכולה לשאול אותך את אותה השאלה.
באתי כי הייתה משרה פנויה לכומר בתיכון.
- כנ"ל, אבל אתה קיבלת את המשרה. - האנה, אני רציני. אני רוצה לדעת.
למה באת לכאן עכשיו?
מה אתה עושה כאן, אבי?
אני לא רוצה להמשיך להיות כומר.
זו עלולה להיות בעיה.
אברקדברה.
מר ג'ונסון?
מר ג'ונסון!
אוי, שיט.
על פי ספר מאת מוריס וולש -
תרגום: אסף ראביד