TA-DĀ! TRIKI ZĒNIEM UN MEITENĒM
SAMULSINA VIENMĒR
NR. 57 KĀRŠU PAVAIROŠANĀS TRIKS
Sveiki, Džonsona kungs! Vai joprojām atvērts?
Tu esi tas puika, kurš mēģināja atvērt to mašīnu ar skrūvgriezi.
Jā, esmu Zanders. Nezināju, vai mani atceraties.
Dabūju no MORPHO "gumiju".
Jūs mani nofotografējāt, bet bildi pie sienas nepielikāt.
Varens zobens, Džonsona kungs.
LABĀKIE POTENCIĀLI
Jā.
Nopirku no Džordžo.
Domāju, ka varētu to izmantot, lai zāģētu cilvēkus uz pusēm, bet...
Pareizi. Šovakar bija jūsu lielā burvju mākslas izrāde.
Atvainojiet! Gribēju aiziet, bet bija jāstrādā.
Nu, neko daudz neesi zaudējis. Vairums triku neizdevās.
Es sāku domāt, ka varbūt tomēr neesmu burvju mākslinieks.
Varbūt jūs iepriecinās šis.
Antena bija salauzta, kad to atradu,
bet es izdomāju, kā to salabot.
Zināt, ko izmantoju?
Gumiju.
Tev likās, ka šis mani iepriecinās?
Domāju, ka jūs to varētu gribēt komplektā ar to otru.
- Ar ko otru? - Ar otru mašīnu.
ATKLĀJ SAVU DZĪVES POTENCIĀLU!
- Kāpēc tev liekas, ka šī iet kopā ar to? - Paskatieties iekšā!
Par ko tu domā?
Vai par to, kā māte tevi nodeva
un mēģināja pavērst visu pilsētu pret tevi?
- Jā. - Jā.
Jā, man jau likās, ka tu varētu domāt par to.
- Par ko domā tu? - Es domāju par to pašu, jā.
Un jūtos drausmīgi nikns tevis dēļ.
Redzi, domāju, ka pēc šī man tava māte no dzīves būs jāizslēdz.
Vairs neaicināšu viņu uz vakariņām un varbūt nemaz ar viņu nerunāšu.
Tu manis dēļ to darītu?
Tas būtu liels upuris, bet es būtu gatavs mēģināt.
Es domāju arī par to nelielo atklāsmi, kas man bija šovakar.
Kad Džonsona kungs uzsauca mani uz skatuves
un lika atcerēties, kā es jutos, slēpojot Vistlerā,
manī kaut kas it kā sakustējās.
Nu? Ko tas nozīmē?
Gribi braukt atpakaļ uz Vistleru?
Nē. Es nezinu, ko tas nozīmē.
Ko tev nozīmēja tas, ka dabūji "karalisko"?
Tu man to jautā tagad?
Jā. Es jautāju tagad.
Zinu, ka ir ļoti vēls, bet es tiešām gribu zināt.
Šķiet, es sajutu, ka man ir vērtība vai kas tāds.
Tev likās, ka tev nav vērtības?
Nē. Nē, nelikās.
Arī manī kaut kas sakustējās,
un es sajutu, ka varbūt drīkstu gribēt...
lai mani pamana.
Tas ir nožēlojami, bet...
Nē. Nē, tas nav nožēlojami.
Nav. Gribi parunāt par to, kas ir nožēlojami? Parunāsim par Džordžo!
Klīst apkārt savā lielajā parūkā kā tāds porno Džons Travolta,
sabāzis sev apakšbiksēs diezin ko.
Pag! Džordžo nēsā parūku?
Jā! Es gribēju tev izstāstīt,
bet visu laiku kaut kas atgadījās.
Tikai jūsu zināšanai: es guļu blakus un jūs nevarētu būt vēl skaļāki.
Piedod, mīļā! Apklusīsim.
Jā, mēs runājām par atklāsmēm, saulīt.
Vai atklāsme bija tā, ka ir divi naktī?
Nē. Es tikai tavai mammai teicu,
ka varbūt ne viss ir gluži tā, kā šķiet.
Jā, dziļa doma.
Zināt ko? Jā, es pārdomāju. Es priecājos, ka mani tā dēļ pamodinājāt.
Nē. Paklau! Es tikai saku:
ja nu "skolotājs/svilpotājs" nemaz nenozīmē "skolotājs/svilpotājs"?
Tāpat kā "karaliskā" nenozīmē burtiski "karaliskā".
Varbūt "podniece" nenozīmē burtiski "podniece".
Man nebija "podniece". Man bija "mele", kas - pieņemu - ir saistīts ar to,
ka pirms Koltona nāves krāpu viņu ar viņa dvīņubrāli.
Es meloju par to viņam un meloju par to visiem,
un es tiekos ar Džeikobu un visiem par to meloju kopš sākta gala.
Bet, ja jums ir cita interpretācija tam, ko "mele" varētu nozīmēt,
es labprāt to gribētu dzirdēt.
Man par to būtu jāpadomā.
Ak dievs!
Trīna, man ļoti žēl.
Kāpēc tev ir žēl?
Tāpēc...
Man žēl, ka tev likās, ka nevari ar mums par to aprunāties.
Man ir sajūta: "Nolāpīts, mēs esam salaiduši dēlī."
Tas nekas. Man ir... labi.
Nezinu, vai ir īstais brīdis to teikt,
bet man vienmēr ir licies, ka Džeikobs tev der labāk, ja nu kas.
Es teiktu, ka tagad nav īstais brīdis to teikt.
Es piekrītu.
"Šī ir jauna diena Dīrfīldā," paziņoja mēre Izija,
atbildot uz manu ciešo skatienu ar šķelmīgu smaidu.
Iedzēru vēl vienu malku ašvagandas tējas, gaidot, kad viņa turpinās.
"Acīmredzot," viņa izšāva, "MORPHO apšaubītāju klusējošais vairākums
ir izteicis aicinājumu atgriezties pie normāluma."
Neviens uz to neaicina.
Tāpēc viņa jūt, ka viņai nav citas izejas,
kā vien turpināt darbu mēres amatā
un gatavoties šīgada Briežu svētkiem.
Natālija Pērla, Deerfield Digest.
- Jā, bet... - Paldies.
...es drīzāk apēstu Džordžo parūku nekā apmeklētu šīgada Briežu svētkus.
Un to tu vari publicēt kā manu atbildi.
Tā, nezinu, vai tu joko, bet, ja Džordžo ir parūka,
es to publicēšu, jo tas ir varens stāsts.
Un, otrkārt, nē - tu iesi uz Briežu svētkiem. Mēs vienmēr ejam.
Es nekur nevaru aiziet, lai uz mani neskatītos kā uz blēdi vai krāpnieci,
un es neļaušu Izijai iebāzt man to degunā.
Tu zini, ka viņa to izdarīs, vai ne?
Vairums cilvēku joprojām tai mašīnai tic un zina,
- ka tev ar to nebija nekāda sakara. - Atvainojiet! Kasa?
ROKDARBNIECE
Dzirdēju, ka tu atdodot cilvēkiem naudu par viņu džemperiem.
Jā, Šīla. Visu, kas saistīts ar MORPHO
un ko cilvēki grib atdot, viņi...
Vai vilksi to nost tagad?
- Vai tev kaut kas ir apakšā? - Nē.
Tad kas par lietu?
Un es nedomāju, ka tas ir tavs džemperis.
Burti nav pareizi, un tie lobās nost.
Jā, un man šķiet, ka tu "rokdarbnieci" nemaz nedabūji, Šīla.
Tu akmeņus apgleznoji jau sen pirms mašīnas parādīšanās.
Tā, Šīla! Ļauj maniem draugiem izbaudīt vakariņas!
- Šīla! Ko tu... - Atā, Šīla!
Vai drīkstu izmantot izdevību, kad visi esat te,
lai vēlreiz atvainotos,
ka centos iekarot Kasas sirdi un izjaukt jūsu famiglia?
- Jā, drīksti. - Esam to izrunājuši.
- Acumirkli! Kas notika? - Es tiešām biju dīvainā stāvoklī.
Tu biji gondolā un gribēji izdrāzt mammu.
Bet domāju, ka beidzot esmu gandrīz gatavs atvērt sirdi jauniem piedzīvojumiem.
Tas nav tik pārliecinoši, kā gribētos.
Esmu saņēmis daudz padomu no cilvēka,
ar kuru gribētu jūs iepazīstināt.
Kērij, panāc šurp!
Buona sera!
- Vecotēv! - Sveiks, tēt!
Nuja, D.
- Gandrīz aizmirsu, ka viņš ir tavs tētis. - Tiešām?
Kopš mēs sadarbojāmies, taisot to video Kasas pasākumam,
Kērijs te kā modelis popularizē manas preces
ar savu traki uzpumpēto ķermeni.
Džordžo, beidz! Es neesmu traki uzpumpēts.
Es tikai mazliet pārbīdu svaru - tas viss.
Nē, tu bīdi mani ar savu dzīves gudrību, K kungs.
Tā viņu nesauc.
Laikam var teikt, ka Lielais K ir kļuvis par tādu kā vīrieti modeli
manā dzīvē vairākos veidos.
Vīrietis modelis? Tēt, tas ir kā tev ar "Vistleru", kas tulkojas kā "svilpotājs".
Redzi? Tas var nozīmēt daudz ko.
Labi. Nu, kādas gudrības pērles esi cēlis priekšā mūsu Džordžo, tēt?
Nu, neko tādu, ko nebūtu centies ieaudzināt mūsu Dastā.
Stājies pretī savām bailēm! Neprāto par visiem "ja nu"!
Ziniet: "Ja nu cilvēki par mani smiesies, ka savā vecumā mēģinu būt modelis?"
"Ja nu es zaudēšu savu grāmatvedības firmu?"
Vai: "Ja nu mana sieva Eiropā satiks citu vīrieti un neatgriezīsies?"
"Ja nu visa pilsēta mani neieredzēs?"
Jā. Ir jāstājas bailēm pretī.
Citādi nekad neuzzināsim, kas ir aiz tām.
Labrīt, Dīrfīldas Hooves!
Te Aksels, "meteorologs", ar šīsdienas laika ziņām.
Zinu, ka daži tām nepievērš uzmanību -
atkarībā no tā, kā uztverat visu šo MORPHO lietu.
Bet pārējiem pateikšu:
no ziemeļrietumiem tuvojas aukstā fronte.
Augstajam spiedienam sastopot siltos austrumu vējus, radīsies negaiss.
Iespaidīgs negaiss,
kas šovakar varētu sabojāt prieku par Briežu svētku atklāšanu,
tāpēc paņemiet līdzi lietussargu...
Ko tu dari?
Mēs ar Džeikobu satiekamies.
Mēs satiekamies sen - jau pirms Koltona nāves un joprojām.
Nu, mēs mazliet pašķīrāmies, bet nu atkal esam kopā.
Bet galvenais: mēs satiekamies un negribam, lai tas būtu noslēpums.
Kas, pie velna, te notiek? Tu nedrīksti tā pārņemt mikrofonu.
Es zinu un atvainojos, bet cenšos izdarīt kaut ko drosmīgu.
- Stājos pretī savām bailēm. - Labi. Nu tad turpini!
Starp citu, runā Trīna. Trīna Habarda.
Droši vien vajadzēja pateikt to agrāk, un sapratīšu, ja mani tagad ienīdīsiet.
Bet es būtu ļoti priecīga, ja Džeikobu jūs neienīstu,
jo viņš ir ļoti labs puisis.
Un vienīgais, kam mums tiešām būtu jāatvainojas, ir Koltons,
bet viņa te nav.
Tātad viņš nevar mūs ienīst
un ar laiku ienīst mazāk, un beigās, cerams, piedot,
kas ir stulbi,
jo es negribu būt "mele" mūžīgi.
Un pēc stundām notiks jauno džezistu grupas tikšanās
206. kabinetā.
Kā te rakstīts, viņi šovakar uzstāsies Briežu svētkos -
rokdarbu teltī. Aizejiet paklausīties!
- Jā, baigais varonis, vecīt. - Es neesmu teicis, ka būtu varonis.
Tev vajadzēja kaut ko pateikt. Tu zināji, ka man patīc.
Tevis dēļ man šķita, ka ar mani kaut kas nav kārtībā.
Jā, jo tas viss ir par tevi, Savanna.
Neticami, ka Trīna tā rīkojās.
Kāda riebīga maita!
Ei, varbūt tu pati esi riebīga ma...
Man nevajadzēja tā teikt. Atvaino!
Tā bija kļūda, un tas nekas. Mēs drīkstam kļūdīties.
Trīna un Džeikobs ir pieļāvuši kļūdu, un viņi to atzīst, tāpēc...
To atzīst viņa.
Ko, lūdzu?
Paldies, ka pabrīdināji.
Būtu bijis superīgi, ja pirms tam mēs to būtu apsprieduši.
Mēs taču par to runājām.
Bijām vienisprātis, ka ir stulbi, ka nevaram būt kopā.
Vispirms tu man teici, lai neko nesaku. Tad aizgāji un izstāstīji manam tēvam.
Tad - saviem vecākiem. Nu esi izstāstījusi visai skolai.
Tas viss ir pēc taviem noteikumiem, un man nav nekādas teikšanas.
Nav tiesa.
Viņš bija mans brālis, ja?
- Es zinu. - Tu Džeikoba tētim izstāstīji pirmajam?
Es negribēju.
Tā vienkārši sanāca
tonakt, kad jūs ar mammu kruīza viesnīcā ņēmāties trijatā.
Paga! Mēs ne... Nē, mēs neņēmāmies trijatā.
Nē. Mums bija normāls, romantisks laulāto izbraukums,
līdz to pārtrauca dažas fiziskas neveiksmes un emocionāli pārsteigumi.
Es teicu, ka tas tavu laulību atdzīvinās.
- Vai kuponu izmantoji? - Protams, izmantoju.
Bet nedomāju, ka ir piedienīgi runāt par to skolēnu priekšā.
To iesāka tava meita.
Jā. Esmu pārsteigts, ka Bo to uzzināja pirms manis.
Un, Džeikob! Šķiet, ka mums bija saikne, zini?
- Varēji pateikt toreiz, kad mēs... - Pīpējām zāli?
Toreiz, kad mēs veikalā runājām par attiecībām.
Un nu es saprotu, ka devu tev padomu,
kā salaist ar manis paša meitu.
Tu pīpēji zāli ar skolnieku?
Cilvēki pieļauj kļūdas.
Tādi cilvēki ir.
Mums ir jāpieļauj kļūdas, īpaši jaunībā.
Es nesaku to vienkārši tā. Šī nav lekcija.
Ja būtu viena lieta, ko es varētu tev pateikt kā tētis
un jums visiem kā skolotājs, es teiktu to:
nebaidieties kļūdīties!
Paskatieties uz visiem tiem pieaugušajiem, kas pēkšņi -
mašīnas dēļ -
ir sapratuši, ka viņiem nepatīk viņu darbs
vai garāža, vai dzīvesbiedrs, vai viņš pats.
Zināt ko? Kaut es būtu pieļāvis vairāk kļūdu!
Kaut būtu atļāvies vairāk riskēt!
Es nezinu, ko MORPHO nozīmē,
bet zinu, ka daudziem šī mašīna ir ļāvusi aptvert to,
ka viņi grib pārmaiņas un ka viņi vēl var mainīties.
Kad cilvēks ir ieraudzījis šo potenciālu, atpakaļceļa nav.
Es zinu, ka atpakaļ negribu.
Par savu Harley es neko daudz nedabūtu,
sevišķi pēc avārijas.
Un es negribu domāt, ka man nebūtu jābūt kopā ar Farīdu.
Bet man ir kaimiņiene,
kura mēnesi trenējās loka šaušanā,
un viņa izšāva bultu cauri vīra plecam.
Viņai viss kārtībā.
Bet nu viņa nezina, vai tas nozīmē, ka viņas potenciāls nav "loka šāvēja",
vai ka viņa pārāk daudz par to domā.
Tieši tā.
Tieši tā! Jā gan!
Ak dievs!
- Vai viss kārtībā? - Tagad viss ir skaidrs.
Jā, viņam tikai ir kārtējā atklāsme.
Es mēģināju izdomāt, kā to sauc, un tieši tā arī ir.
Tas, kas rakstīts uz kartītes, - "dzīves potenciāls".
Tas nav ne jums paredzētais darbs,
ne liktenis, ne mērķis vai kas tāds.
Tas nav ceļa gals. Tas ir pagrieziens. Tā ir bulta.
Tas, kas jums par sevi jāzina,
lai saprastu pareizo virzienu.
Mīļā, tev vajadzēja saprast, ka vari būt "mele",
lai tu pateiktu patiesību.
Un Džeikobs, kas nemitīgi ir trauksmes pārņemts,
jo domā, ka nespēj sasniegt sava brāļa, varoņa, reputāciju,
saņem kartīti, kas apliecina: ei, arī tu vari būt varonis.
Un viņam jātiek ar to galā.
Un, Aksel, tu dabūji "meteorologu", lai...
Nezinu. Varbūt, lai tas palīdzētu noticēt sev.
Tieši tā teica tava mamma
pirmajā naktī, kad mēs par to runājām.
Vai arī tev ļoti labi izdosies paredzēt negaisu. Es nezinu.
Bet zinu to, ka esam uzdevuši nepareizos jautājumus.
Mēs jautājām, no kurienes MORPHO uzradās
un kas tajā iekšā, un kā tā darbojas.
Bet mums vajadzēja jautāt: "Kas ir iekšā mūsos? Kā darbojamies mēs?
Un kāpēc no visām plašās pasaules vietām
MORPHO mašīna nonāca tieši Dīrfīldā?"
Lūk, to es gribu zināt.
Es ar tevi lepojos.
Es nemaz neesmu sācis stundu. Vai neiebilstat?
- Labi. Sapratu. - Atvainojos.
SENĀ ARHITEKTŪRA
Kā vīrs, kas neko nejēdz no basketbola
un ir labākajā gadījumā vidējs bokseris,
Dastijs - izklausās - nav briesmīgs skolotājs.
Dažas domas bija interesantas.
Vai viņš tiešām pateica, ka cilvēki pārtaisa garāžas?
Jo šķiet, ka tas ir domāts tieši par mani.
Pilnīgi noteikti.
Nu, man vienalga.
Man šis bārs patīk.
BĀRS
Man arī patīk.
- Tiešām? - Jā.
Kādu laiku es domāju, ka tevi nekas vairs neiepriecinās.
Man patīk arī tas, ka var aizvērt durvis
un iztēloties, ka esam kaut kur citur.
Mēs varam aizbraukt citur, ja gribi. Esi par to domājis?
Ko - aizbēgt?
Ja darīsim to kopā, to sauks par pārvākšanos.
Zinu, ka tas ir it kā pretēji tam, ko Dastijs teica
par savu kļūdu atzīšanu,
bet zinu, ka mazā pilsētā visu piemin ilgi.
Es vienreiz izvēmos - 9. klasē, kad bijām ekskursijā uz botānisko dārzu, -
un pēc tam mani sauca par Vēmējbo 20 gadus.
Neesmu dzirdējis, ka tā sauktu.
Ne ar ko citu laikam neizceļos.
Un tagad mani droši vien sauks par skumjo kovboju vai tamlīdzīgi.
Un tevi sauks par mirušās basketbola zvaigznes dvīņubrāli,
kurš salaida ar viņa draudzeni, vai, nezinu...
Gan jau izdomās kaut ko lipīgāku un droši vien sāpinošāku.
Jā, labi.
Lai notiek! Lai...
Bēgam prom! Laižamies lapās!
- Ja? - Jā, kā tad.
Labi. Tiks darīts.
Sākšu kravāt mantas.
Ko mums vajag? Ugunsūdeni, bez šaubām.
Bez šaubām, jā.
Un motorzāģi.
Kādam scenārijam mums vajag motorzāģi?
Kādam scenārijam mums nevajag motorzāģi?
Jā, laba doma. Jā.
Zini,
es nenojautu, ka Trīna man to izstāstīja pirmajam.
Tas ir diezgan forši.
Nu, ne forši, bet drosmīgi.
Tā meitene ir ar pautiem, ne?
Jā. Ir gan.
Nezinu, kāpēc tu tā dari. Tā ir kā
dāvana par to, ka biju neko neredzoša un sūdīga māte?
Nē, tas ir tikai tāds nieks.
Nav pilnīgi nekādas iespējas,
ka tas neliks man sajusties sliktāk.
Atver!
Paskat tik! Cik jauka vāze! Tā ir tik skaista!
- Vai to izgatavoji tu? - Jā.
Un tas drīzāk ir vīna kauss.
Apmēram tāds, no kāda dzertu karaliene.
Nu labi. Forši. Un jā - man bija taisnība.
Un ir 99 % iespējamība, ka tas tūlīt izšķīdīs, tāpēc...
Forši. Es arī.
- Kad tu to izgatavoji? - Nezinu.
Tajos brītiņos, kad man bija laiks nedomāt par savām problēmām.
Trīna, mīļā, es zinu, ka neesmu pievērsusi uzmanību
visam, kas ar tevi pēdējā laikā noticis.
Es biju burvju mākslas izrādē un pirms tam Pie Džordžo ar Griziju.
Es redzēju, ko viņa tev nodarīja.
Tava mamma ir saputrojusies daudz vairāk nekā manējā.
Nekas. Atvēršu.
Es gan esmu augšā un jūs abas tepat, bet nē - būs loģiskāk, ja atvēršu es.
Ak tu dieniņ!
- Dabūsi iekšās motorzāģi, maita! - Dieva dēļ!
Jā, atnācu tevi nogalināt,
jo tava meita salaida ar abiem maniem dēliem.
Apžēliņ! Tā, mieru!
Es ļoti atvainojos. Pateicu, ka nākšu šurp,
un viņš teica, ka grib izspēlēt nāvīgu joku, kas laikam bija šis.
- Vai redzēji, Džeikob, viņa seju? - Jā, redzēju, tēt.
Vai drīkstu...
Jā, lūdzu, nāciet iekšā!
- Atvainojiet! - Nekas.
- Atvaino, ka nosaucu par maitu. - Jā, tas tiešām bija smieklīgi.
Sveiks!
Sveika! Kā iet?
- Sveicināta, Habardas kundze! - Sveiks, Džeikob!
Forši.
Es tā prātoju, vai šovakar negribi aiziet ar mani uz Briežu svētkiem.
Kā uz randiņu. Kā, jā... Kā uz pirmo randiņu.
Zini, mēs ar Kasu pirmajā randiņā gājām uz Briežu svētkiem.
- Dastij! - Jā.
Varam par to parunāt citreiz. Turpini!
Es tā iedomājos: tagad, kad visi visu zina,
- mēs varētu... - Piedod, ka ar tevi neaprunājos.
Tas nekas.
Man prieks, ka tev bija drosme to izdarīt.
Nu mēs varam mēģināt viens otru iepazīt,
lai redzam, vai viens otram patīkam.
Varbūt nav īstais brīdis, bet man vienmēr ir šķitis, ka jūs...
- Tēt! - Dastij!
Tātad vai gribi iet uz Briežu svētkiem?
Vai vecāki var nākt līdzi?
- Trīna taisa jokus. - Nē, es nejokoju.
Vienkārši... mēs vienmēr esam gājuši kopā,
un - nezinu - man tagad gribas kaut ko normālu.
Pirmajā randiņā iet uz Briežu svētkiem kopā ar vecākiem?
Es zinu, ka negribi iet.
Tur būs Grizija, un tas viss...
Nē. Es iešu. Iešu. Man vienalga, vai viņa tur būs.
Un cilvēki uz tevi noteikti blenzīs
tās viltotās kartītes dēļ.
- Domāju - uz mums blenzīs vairāk. - Tā gan.
- Tad... - Uz mums blenzīs daudz.
Nopietni - es neiebilstu, ja tu tiešām to gribi.
Tā, Bo.
Meitiņa grib uz Briežu svētkiem. Vai gribi iet uz Briežu svētkiem?
Vai šis atbildēs uz tavu jautājumu?
Briežu svētki!
- Tas nav smieklīgi. - Jā!
- Ne jau mājā! - Atvaino!
- Ne jau mājā, Bo! - Atvaino!
SVEICAM BRIEŽU SVĒTKOS
Atvainojiet! Piedodiet, ka pārtraucu jūsu socializēšanos,
bet varbūt būsiet pamanījuši, ka drīz atklāsim Briežu svētkus.
Es tikai gribu zināt, kad pabeigsiet labirintu.
Tas ir pabeigts.
Tiešām?
Tad kāpēc es redzu pāri siena ķīpām?
Tam jābūt divreiz augstākam.
Tas domāts bērniem.
Un jums šķiet, ka bērns nepratīs novērtēt grūtības?
- Atvainojiet, mēre Fonteina! - Neredzat, ka esmu aizņemta?
- Vai zināt, ka tuvojas negaiss? - Es zinu, ka negaiss ir prognozēts.
Kāpēc, jūsuprāt, mums ir pončo?
Pieņemu, ka jūs būtu priecīgāks, ja visi paliktu mājās.
Domāju, ka jā.
Ja būs zibens, siena ķīpas aizdegsies kā lāpa.
Kāda kvalifikācija jums ir, lai tā apgalvotu?
Nu, es no MORPHO mašīnas dabūju kartīti "vienīgais izdzīvotājs".
Mēneša laikā esmu izgājis no mājas pirmo reizi.
Esmu mazliet uztraukts par to, kur varētu izdzīvot.
Dārgais, lūdzu!
Par izdzīvošanu jūs nezināt neko.
Kas tas bija? Izklausījās kā pērkons.
Droši vien kāda no atrakcijām.
Trīna, ja sabīsties, zini, ka vari pieturēties tētim pie rokas.
- Vai varam saķerties elkoņos... - Ak dievs!
- ...kā filmā The Wizard of Oz. - Jā!
Tā, es jau nožēloju, ka jūs uzaicināju.
Ei, tēvs Rūben! Briežu svētki ir uz to pusi.
Es izstāstīju tēvam Rūbenam savu bultas teoriju.
Tā viņu ļoti iespaidoja.
Šķiet, ka skolotājs ir kļuvis par Skolotāju.
Jā, vispār es par to daudz domāju.
Tā ir diezgan laba, ne?
Jā.
Ko?
- Neko. - Ko?
Nē, es...
Es laikam tikai prātoju: ja...
ja runa ir par ceļa pagriezienu, kā teici,
kas notiek, ja nepagriežamies kopā?
Kā tu to domā?
Ja nu mūsu bultas nav vērstas vienā virzienā?
Nezinu.
Sveiki!
Hana!
Ko tu dari?
Mēģinu salabot šo caurumu jumtā, pirms sākas lielā vētra.
Tātad esi klausījusies Aksela laika ziņas?
Es nezinu, kas ir Aksels, bet esmu klausījusies ziņas.
Ko tu parasti dari, kad līst?
Man ir komplicēta sistēma - spainis.
Bet domāju, ka šoreiz ar to nepietiks,
un es negribu pamosties līdz ausīm ūdenī, tāpēc...
Pag, kā tu to domā - "pamosties"?
Jā, šī ir mana istaba.
Es atvainojos. Es...
Es nezināju, ka te guli.
Šī drīzāk izskatās pēc pirms 80 gadiem miruša bērna istabas.
Paldies. Tieši tādu iespaidu es centos panākt.
- Kur ir tavas mantas? - Man patīk ceļot bez bagāžas.
Vispār no daudzām mantām es atbrīvojos, kad atbraucu šurp.
Kāpēc tu atbrauci šurp?
Kā tu to domā?
- Kas tevi atveda tieši uz šo pilsētu? - Es tev varētu pajautāt to pašu.
Es atbraucu tāpēc, ka vidusskolā bija kapelāna vakance.
- Es tāpat. Bet to laikam dabūji tu. - Hana, nopietni. Es gribu zināt.
Kāpēc tu tagad atnāci šurp?
Ko tu te dari, tēvs?
Es vairs negribu būt mācītājs.
Nu, tā varētu būt problēma.
Abrakadabra.
Džonsona kungs?
Džonsona kungs!
Johaidī!
PĒC M. VOLŠA GRĀMATAS MOTĪVIEM
Tulkojusi Inguna Puķīte