ТА-ДА! ФОКУСИ ДЛЯ ХЛОПЦІВ І ДІВЧАТ
ЧАРИ НА ВСІ ВИПАДКИ ЖИТТЯ
ФОКУС З МНОЖЕННЯМ КАРТИ
Містере Джонсон. Ви ще працюєте?
Це ти пробував відкрити автомат викруткою.
Так, я Зендер. Не знав, що ви мене запам'ятали.
МОРФО видав мені картку «жуйка».
Ви мене сфотографували, але на стіну не вивісили.
Нічогенький меч, містере Джонсон.
НАЙКРАЩІ ПОТЕНЦІАЛИ
Так.
Купив у Джорджіо,
думав, що буду ним розтинати людей надвоє, але...
Точно. У вас же сьогодні було магічне шоу.
Вибачте. Я хотів прийти, але працював.
Ти небагато пропустив. Майже всі фокуси не вдалися.
Починаю думати, що я таки не фокусник.
Може, це вас підбадьорить.
Коли я його знайшов, антена була зламана,
але я зумів її полагодити.
Знаєте, чим?
Жуйкою.
І це повинно мене підбадьорити?
Я подумав, що ви заберете його до першого.
- До першого? - До іншого автомата.
МОРФО РОЗКРИЙТЕ ВАШ ЖИТТЄВИЙ ПОТЕНЦІАЛ
- Хіба вони якось пов'язані? - А ви відкрийте.
КВИТОК ДОЛІ
Про що думаєш?
Про те, як мама тебе зрадила
і настроїла проти тебе ціле місто?
- Так. - Так.
Я думав, що ти про це думаєш.
- А ти про що думаєш? - І я про те саме.
Я лютую через те, що сталося.
Мабуть, доведеться урвати всі контакти з твоєю матір'ю.
Не кликати її на вечері й узагалі з нею не говорити.
Підеш на таке для мене?
Це велика жертва, але я спробую.
А ще я думав про своє сьогоднішнє одкровення.
Коли містер Джонсон викликав мене на сцену
і змусив пригадати, як я почувався, коли катався на лижах у Свистуні,
у мені щось перемінилося.
То що це значить?
Хочеш вернутись у Свистун?
Ні. Не знаю, що це значить.
Що для тебе значила картка «королеви»?
Тепер ти запитуєш?
Так. Запитую зараз,
хоч це й пізно, бо хочу знати.
Я відчула себе цінною.
Ти не почувалася цінною?
Ні, почувалась.
Я теж перемінилася
і відчула, що нормально хотіти...
щоб тебе бачили.
Це тупо, але...
Ні, це не тупо.
Не тупо. Розказати, що тупо? Поговоримо про Джорджіо.
Швендяє у своїй перуці, ніби Джон Траволта в порно,
ще й запихає бозна-що в труси.
Стоп. Джорджіо носить перуку?
Так! Я дуже хотів розказати,
але стільки всього сталося.
Щоб ви знали, я все ще сплю в сусідній кімнаті. Ви дуже шумите.
Вибач, будемо тихше.
Ми говорили про осяяння, сонце.
Вас осяяло, що це друга ночі?
Ні. Я розповідав мамі,
що все не так, як нам здавалось.
Ого, як глибоко.
Знаєте що? Я змінила думку. Радію, що мене розбудили заради такого.
Ні, ні. Послухайте. Я до чого веду:
що як «Учитель/Свистун» не значить «Учитель/Свистун»?
Так само як «Королева» - це не буквально «Королева».
Може, «Гончар» не значить «Гончар».
Я не «Гончар». Я отримала «Брехуху», і це, мабуть, пов'язано з тим,
що я зраджувала Колтона з його близнюком за життя
і брехала про це йому й усім навколо,
а після його смерті далі зустрічалася з Джейкобом і далі всім брехала.
Але якщо ви можете інакше протлумачити «Брехуху»,
я залюбки вас вислухаю.
Треба подумати.
О боже.
Тріно, пробач мені.
За що?
За те...
За те, що ти вважала, що не можеш нам про це розповісти.
Я відчуваю: «От чорт. Це вже наш промах».
Нічого, я в порядку.
Не знаю, чи зараз це доречно,
але я завжди вважав, що Джейкоб тобі підходить більше.
Я схиляюся до того, що зараз це недоречно.
Погоджуюсь.
У ДЖОРДЖІО
«Новий день у Дірфілді», - заявила мер Іззі,
дивлячись на мене з хитрою посмішкою.
Я сьорбнула чаю з вітанії й чекала, що вона скаже далі.
«Вочевидь, - випалила вона, - мовчазна меншість скептиків МОРФО
вимагає повернення до нормального...»
Ніхто цього не вимагає.
...тому вона вважає, що їй лишається тільки
продовжити роботу мера
й готуватися до цьогорічного Дірфесту.
Наталі Перл, «Дірфілд сьогодні».
- Так, але... - Дякую.
...я радше з'їм перуку Джорджіо, ніж піду на Дірфест.
Можеш опублікувати як мою відповідь.
Не знаю, чи ти жартуєш, що Джорджіо носить перуку,
але таку сенсацію я точно опублікую.
І так, ти підеш на Дірфест. Ми завжди ходимо.
Хоч куди я йду, на мене дивляться,
як на фальшивку, як на шахрайку,
і я не дам Іззі з мене зловтішатися.
Вона все одно буде зловтішатись.
Більшість вірить машині й розуміє,
що ти тут ні до чого.
Перепрошую. Касс.
РОК-ЗІРКА
Я чула, ти вертаєш гроші за світшоти.
Так, Шейло. За всі речі з тематикою МОРФО,
які хтось хоче вернути...
Скинеш прямо тут?
- Маєш щось під ним? - Ні.
Тоді навіщо?
А ще це не твій світшот.
Літери інакші, та ще й облазять.
А ще мені здається, Шейло, що ти отримала не «рок-зірку».
Ти фарбувала камінці задовго до появи автомата.
Шейло, дай моїм друзям повечеряти.
- Шейло! Що за... - Бувай, Шейло.
Можна скористатися нагодою
і ще раз перепросити
за спробу спокусити Касс і розбити вашу «фаміліа»?
- Можна. - Ми вже все обговорили.
- Секунду. Що сталось? - Я був не в собі.
Ти пробував трахнути маму на гондолі.
Зате я нарешті майже готовий розкрити серце новим пригодам.
Не так однозначно, як мені б хотілося.
Мені дуже допомагає людина,
з якою я хотів би вас познайомити.
Кері. Кері, йди сюди.
Buona sera, усі.
- Дідусю! - Привіт, тату.
Точно, Ді.
- Я майже забув, що Кері - твій тато. - Невже?
Після спільного відео для збору коштів Касс,
я найняв Кері моделлю для нашого мерчу
через його накачане тіло.
Джорджіо, я не накачаний.
Просто люблю потягати залізо.
Ви тягнете мене за собою життєвою мудрістю, містере Ка.
Його так не звуть.
Можна сказати, що Великий Ка став для мене моделлю
у кількох різних значеннях.
«Моделлю»? Це ж як у тебе зі «Свистуном».
Бачиш? Різні значення.
То якими перлинами мудрості ви поділилися з Джорджіо, тату?
Усе те, що я намагався прищепити Дасту.
Дивитися в очі страху. Не поринати в «а що як».
«А що як з мене насміхатимуться за спроби стати моделлю в такому віці?»
«А що як я втрачу свою фірму?»
«А що як дружина зустріне в Європі іншого й не вернеться?»
«А що як мене всі зненавидять?»
Треба дивитись у вічі страху.
Інакше не дізнаєшся, що тебе чекає по той бік.
Доброго ранку, Дірфілд.
Це Аксель «Метеоролог» зі щоденним прогнозом погоди.
Знаю, дехто не зверне на це уваги -
залежить, як ви ставитеся до МОРФО.
Для тих, хто слухає:
з північного заходу йде холодний фронт.
Високий тиск і теплі вітри зі сходу значать, що буде буря.
Серйозна буря,
яка може зіпсувати сьогоднішнє відкриття Дірфесту,
тому прихопіть парасолі.
Що ти робиш?
Ми з Джейком - пара.
Ми зійшлися давно - ще до смерті Колтона - і відтоді разом.
Ми ненадовго розійшлися, але знову зійшлися.
Головне - ми разом і це більше не таємниця.
Що таке? Не можна вриватися гучномовець!
Знаю, пробачте, але я зважилася на сміливий вчинок.
Дивлюсь у вічі страху.
Добре. Тоді продовжуй.
До речі, це Тріна. Тріна Габбард.
Треба було розповісти раніше, і я зрозумію, якщо ви мене зненавидите.
Тільки Джейкоба не ненавидьте,
бо він хороший хлопець.
Єдиний, у кого ми мусили б просити прощення - Колтон,
але його з нами нема,
і він не може нас ненавидіти -
спершу трохи поненавидіти, а тоді врешті пробачити.
Це повна лажа,
бо я не хочу вічно бути «Брехухою».
А після уроків відбудеться зустріч молодшої джазової групи
у класі 206.
Якщо вірити цьому аркушу, то вони сьогодні виступають на Дірфесті
у наметі рукоділля, тому обов'язково приходьте.
Такий ти герой.
Я не казав, що я герой.
Міг і сказати. Ти знав, що мені подобаєшся.
Через тебе я почувалася, наче зі мною щось не так.
Найбільше ж образили тебе, Саванно.
Не віриться, що Тріна так вчинила.
Гидка сучечка.
Може, це ти гидка су...
Я не мав такого казати. Вибачте.
Я помилився, і це нормально. Помилятися - нормально.
Тріна й Джейкоб припустилися помилки і визнають свою вину, тому...
Вона визнає.
Даруй?
Дякую, що попередила.
Було б класно попередньо все обговорити.
Ми обговорили.
Ми погодилися, що окремо нам паршиво.
Спершу ти сказала мені мовчати. Тоді розповіла моєму татові.
Тоді - своїм батькам. А потім - усій школі.
Усе завжди стається по-твоєму, а мені ніхто слова не дає.
Це неправда.
Це був мій брат.
- Я знаю. - Стоп, ти сказала татові Джейка раніше?
Я незумисно.
Це сталося випадково
в ніч, коли ви з мамою мали секс утрьох у «Круїзі».
Стоп, ми... у нас не було сексу втрьох.
Ні... Це були нормальні романтичні подружні вихідні,
а тоді нам завадили
тілесні казуси й емоційні сюрпризи.
Я ж казала, що це додасть стосункам перцю.
- Скористалися купоном? - Авжеж скористалися.
Але при учнях таке обговорювати недоречно.
Це ваша дочка почала.
Так. Мене здивувало, що спершу ти розказала Бо.
Джейкобе, ми ж знайшли спільну мову.
- Міг би сказати, коли ми... - Курили траву?
Коли ми говорили про стосунки в магазині.
І я щойно усвідомив, що радив тобі,
як заарканити мою дочку.
Ви курили траву з учнем?
Усі помиляються.
Така людська природа.
Помилятися потрібно - особливо в юності.
Це не пусті слова. І не лекція.
Якби я міг сказати тобі лише щось одне як батько,
а вам усім як «учитель», то сказав би таке:
не бійтеся помилятися.
Гляньте на дорослих людей, які раптово,
через якийсь автомат,
вирішили, що їм не подобається їхня робота,
чи гараж, чи партнер, чи ще щось.
Знаєте що? Я хотів би більше помилятися в минулому.
Частіше ризикувати.
Я не знаю, що значать картки МОРФО,
але знаю, що вони багатьом помогли усвідомити,
що ті прагнуть змін і все ще здатні змінюватися.
Коли бачиш цей потенціал, то шляху назад немає.
Я не шукаю шляху назад.
Я б не обміняла свій Harley так вигідно,
особливо після аварії.
І я не хочу й думати, що Фарід - не моя доля.
Але моя сусідка
цілий місяць вправлялася в стрільбі з луком
і врешті прострелила плече своєму чоловікові.
Усе нормально.
Тепер вона не знає, чи її потенціал «Лучниця»,
чи вона неправильно зрозуміла.
Власне.
Власне! Саме так!
О боже.
- Усе нормально? - Я все зрозумів.
Його знову осяяло.
Я довго шукав потрібне слово і нарешті знайшов.
Те, що пише на вашій картці, ваш «життєвий потенціал».
Це не ваша майбутня робота,
доля, цілі чи ще щось.
Це не кінець шляху. Це поворот. Це стрілка вказівника.
Це те, що вам треба почути,
щоб піти в правильному напрямку.
Золотко, ти мусила побачити, що можеш стати «Брехухою»,
щоб розповісти правду.
Джейкоб, якого переповнює тривога,
бо він вважає, що недотягує до брата «героя»,
отримує картку, на якій пише, що він може стати «Героєм».
І він мусить це усвідомити.
Акселю, ти отримав «метеоролога», щоб...
Не знаю. Може, це помогло тобі повірити в себе.
Так було з твоєю мамою -
вона сама мені про це розповіла.
Може, ти дуже добре прогнозуватимеш бурі. Не знаю.
Знаю лише те, що ми ставили не ті запитання.
Нас цікавило, звідки взявся МОРФО,
що в нього всередині і як він працює.
А треба було цікавитися: «Що всередині нас? Як ми працюємо?
І чому серед усіх можливих місць
автомат МОРФО з'явився в триклятому Дірфілді?»
Ось що мені цікаво.
Я тобою пишаюсь.
Я навіть не почав урок. Ідіть уже.
- Добре. Згода. - Вибачте.
СТАРОДАВНЯ АРХІТЕКТУРА
Дасті ніфіга не тямить у баскетболі,
посередньо боксує,
але з нього таки непоганий учитель.
У нього були цікаві думки.
Він справді говорив про гараж?
Здається, це він про мене.
Так і було.
Байдуже.
Мені салун подобається.
Як і мені.
- Справді? - Так.
Я довго вважав, що вже ніщо не принесе тобі радості.
А ще можна закрити двері
й уявити, що ми деінде.
Можемо переїхати. Ти про це думав?
Про втечу?
Якщо вдвох, то це переїзд.
Знаю, це суперечить підходу Дасті
до визнання власних помилок,
але у містечках ярлики лишаються надовго.
У дев'ятому класі мене вирвало на екскурсії в ботанічному саду,
і мене 20 років кликали «Блювотний Бо».
Ніколи не чув.
Це єдине, чим я відомий.
Тепер мене зватимуть «сумним ковбоєм» чи ще гірше.
А тебе - «братом-близнюком мертвого баскетболіста,
що вкрав у нього дівчину» чи щось таке.
Мабуть, вигадають щось простіше й образливіше.
Так, добре.
Нехай...
Втечемо на нові території.
- Справді? - Аякже.
Домовились.
Іду збирати речі.
Що нам знадобиться? Вогняна вода.
Авжеж.
І бензопила.
За яких умов нам потрібна бензопила?
За яких умов бензопила не потрібна?
Слушно.
Знаєш,
я не розумів, що Тріна розказала мені раніше за інших.
Круто.
Не круто, але сміливо.
У дівчини чималі яйця.
Це правда.
Не знаю, до чого це.
Подяка за те, що я неуважна й гівняна мама?
Це так, дрібничка.
Нема ні шансу,
що від цього я не почуватимуся ще гірше.
Розгорни.
Яка гарна ваза. Дуже красива.
- Це ти зробила? - Так.
Але це кубок.
З якого годиться пити королеві.
Зрозуміла. Кльово. І я не помилилась.
Я на 99% упевнена, що він зараз розсиплеться на друзки...
Ясно. Як і я.
- Ти коли його зліпила? - Не знаю.
Бралася за роботу, щоб забутися.
Тріно, золотце, я знаю, що була неуважна
до всього, що ти останнім часом переживала.
Я була на магічному шоу у Джорджіо з Ґріззі
і бачила, як вона з тобою вчинила.
Твоя мама в рази херовіша, ніж моя.
Я відчиню.
Хоч я нагорі, а ви прямо біля дверей.
Але ні, логічно піти мені.
Святі пироги.
- Я тебе заріжу, виродок! - Боже.
Я прийшов тебе вбити,
бо твоя дочка зустрічалася з обома моїми синами!
Боже. Спокійно.
Вибачте. Я сказав йому, що йду сюди.
І він сказав, що має «вбивчий жарт», і це, мабуть, він і був.
- Бачив його лице, Джейкобе? - Бачив, тату.
Можна мені...
Так, заходь.
- Вибачте. - Нічого.
- Вибач, що назвав виродком. - Було дуже смішно.
Привіт.
Привіт. Як ти?
Вітаю, місіс Габбард.
Привіт, Джейкобе.
Так.
Підеш зі мною сьогодні на Дірфест?
На побачення. На... перше побачення.
Ми з Касс на перше побачення теж ходили на Дірфест.
- Дасті... - Так.
Добре, іншим разом. Продовжуй.
Я подумав: якщо вже всі все знають,
- ми можемо... - Вибач, що не попередила.
Усе нормально.
Я радію, що ти наважилася все розказати.
Може, ми тепер краще взнаємо одне одного
і зрозуміємо, чи щось вийде.
Може, зараз недоречно, але я завжди вважав, що ви...
- Тату. - Дасті.
То ти хочеш на Дірфест?
А можна з батьками?
- Ці Трінині жартики. - Я не жартую.
Ми завжди ходили разом,
а зараз мені хочеться чогось нормального.
Піти на перше побачення на фестиваль оленів з батьками?
Я знаю, що ти не хочеш.
Там буде Ґріззі, і це все...
О ні, я піду. Мені байдуже, що там буде вона.
А люди точно витріщатимуться
через фальшиву картку.
- Більше витріщатимуться на нас. - Правда.
- Тому... - Будемо в центрі уваги.
Я не проти, якщо ти цього хочеш.
Ну все, Бо.
Моя дочка хоче на Дірфест, а ти хочеш на Дірфест?
Як тобі така відповідь?
Дірфест!
- Це не смішно! - Ура!
- Не в домі! - Вибачте.
- Не в домі, Бо! - Вибачте!
ВІТАЄМО НА ДІРФЕСТІ
Даруйте.
Не хочу переривати розмову,
але ми скоро відкриваємо Дірфест,
і мені цікаво, коли ви завершите лабіринт?
Він готовий.
Невже?
То чому я бачу вище копиць сіна?
Він мусить бути вдвоє вищий.
Він для дітей.
Діти люблять складні завдання.
- Даруйте, мер Фонтейн? - Не бачите, що я зайнята?
- Ви знаєте, що буде буря? - Я знаю, що прогнозують бурю.
Не бачите дощовиків?
Вам, мабуть, хочеться, щоб усі лишилися вдома.
Саме так.
Якщо вдарить блискавка, сіно вмить загориться.
Що дає вам право робити такі заяви?
Я отримав картку «Єдиний уцілілий» з автомату МОРФО,
Уперше за місяць вийшов з дому.
Тому мене непокоїть, у чому саме я вцілію.
Я вас прошу.
Ви нічого не тямите у вцілінні.
Що це було? Наче грім.
Мабуть, просто атракціон.
Тріно, якщо тобі страшно, татко візьме тебе за ручку.
- Або всі візьмемося попід руки... - Боже.
...як у «Чарівнику з країни Оз».
Я вже шкодую, що вас покликала.
Отче Ройбен! На Дірфест - туди!
Я розповів отцеві Ройбену про свою теорію стрілок.
Вона його вразила.
Схоже, учитель став «Учителем».
Власне, я багато про це думала.
Непогана ж теорія?
Так.
Що?
- Нічого. - Що?
Ні, я...
Мені просто цікаво...
якщо це справді поворот, як ти й казав,
що як ми повернемо не разом?
Ти про що?
Якщо наші стрілки не показують в один бік?
Не знаю.
Ау.
Гано.
Що робите?
Намагаюся перекрити діру в даху, перш ніж почнеться буря.
То ви слухаєте Акселеві прогнози погоди?
Не знаю, хто такий Аксель, але я слухаю новини.
А що ви робите в дощ?
Маю надскладну систему, яка зветься відро.
Навряд чи її тепер вистачить,
і не хочу прокинутися по вуха у воді, тому...
У якому сенсі «прокинутися»?
Я тут живу.
Пробачте. Я...
Я не знав, що ви тут спите.
Нагадує кімнату малої дитини, яка померла 80 років тому.
Дякую. На таке враження я й розраховувала.
- Де ваші речі? - Не люблю зайвих речей.
Багато що викинула одразу після переїзду.
А чому ви приїхали?
У якому сенсі?
Що привело вас саме в це містечко?
Можу запитати те саме.
Я переїхав, бо в школі була вакансія капелана.
- Як і я. Але взяли вас. - Гано, я серйозно. Мені цікаво.
Чому ви прийшли сьогодні?
Чому ви тут, отче?
Я більше не хочу бути священником.
Оце вже біда.
Абракадабра.
Містере Джонсон.
Містере Джонсон!
От чорт.
ЗА КНИЖКОЮ М. О. ВОЛША
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська