Det er godt.
FOR AT OPNÅ DIT POTENTIALE
MÅ DU FINDE UD AF, HVEM DU ER
Det er mig. Det er...
Hej, din flotte fyr. Hvad laver du?
Whistler. Jeg vidste det kraftedeme.
Wow. Okay.
Jeg husker følelsen.
Hvad nu?
FORTSÆT?
Hvordan... Hvad gør man?
Hvad skete der?
Det skal I selv se.
- Hvordan løste I det? - Vi prøvede alt.
Jeg gættede på en snydekode, og det var det vel også.
- Men du kunne spille æterofon? - Det tog også lidt tid at lære.
Har du spillet før?
- Det tror jeg ikke. - Tror ikke?
Det ved jeg ikke. Jacob hjalp. I skal ikke sige, at jeg åbnede Morpho.
Folk tror, jeg ved alt om maskinen. Jeg gider ikke flere spørgsmål.
- Så lad os sige, at jeg regnede det ud. - Eller mig, siden jeg var her.
Jeg kan spille æterofon, så jeg er mere troværdig. Vent lidt.
Jeg har spillet på den. Cass spillede på den, før hun gav mig den.
Hana kan åbenbart spille på den. Og hvad har vi tre tilfælles?
- Blå prikker. - Ingenting.
Vi har alle tre blå prikker.
Jacob, spil på æterofonen.
Jeg ved ikke, om jeg vil have blå prikker.
Kom nu, Jacob. Jeg skal nok skære dem af.
- Vil du løse det skide mysterium? - Den virker ikke.
- Du spillede lige før. - Den virker ikke.
- Er den sat til? - Det skal den ikke.
Hvad har du lavet?
- Hej. - Hvad sker der?
- Gjorde du det? - Så du en lille dig?
- Jeg synes, I skal prøve. - Jeg har ikke noget kort.
Jeg går ikke rundt med mit kort.
- Heller ikke mig. Det lå i lommen. - Vasker du ikke din badekåbe?
- Ingen vasker deres badekåbe. - Det gør alle.
Dusty. Jeg skal tale med dig.
- Den ved, hvordan vi ser ud. - Mærkeligt.
Du stod vel ikke på ski?
Nej. Nej, min var lidt mere dyster end din.
Jeg er til Deerfest. Og det ligner fuldstændig Deerfest.
Jeg går ind i halmlabyrinten.
Og der står min mor. Hun har sin krone på.
Jeg går hen til hende, men i stedet for at omfavne hende...
...dolker jeg hende.
- Hold da kæft. - Flere gange med en kniv.
Kan du se? Der stod: "Find ud af, hvem du er."
Er jeg sådan? Dolker jeg folk?
En, der dolker sin mor? En morder?
Nej, og det var jo ikke, fordi du nød at dolke hende.
Jeg dansede på liget.
Hold da kæft.
Jeg tror, det er en metafor.
- Ja? - Ja.
For at opnå dit livspotentiale skal du bryde med din mor.
Som du gør. Men i virkeligheden gjorde du det med et kram.
Og hvad er så metaforen med at stå på ski?
Jeg tror ikke helt, jeg har afkodet det endnu.
Det er om Whistler, ikke? Sidst vi var adskilt.
Det virker, som om den bekræfter det.
Jeg tror på en måde, min handler om, at jeg skal stå på egne ben.
Hov, er det ikke... Er det Nat?
Nat! Hej.
Hej. Hvad sker der, venner?
Jeg er ude at løbe en tur.
- Er det dit løbetøj? - Ja.
Når jeg løber, kan jeg godt lide at have det samme tøj på som aftenen før.
Så jeg ikke gør mere tøj beskidt.
Men hvorfor er I så tidligt oppe?
Tja... Vi har ikke været i seng. Morpho-maskinen virker igen.
- Jeg løste det. - Gjorde du? Fantastisk.
Der er foregået så mange ting det seneste døgn.
Vi må mødes til en middag og tale om det hele.
Måske hos Giorgio?
- Ja. - Eller et andet sted?
- Du skal prøve maskinen. - Ja, jeg... Hov, undskyld.
Hej, skat. Er du lige vågnet?
Hvad mener du, Savannah? Jeg har været hjemme næsten hele natten.
Dusty.
Hvis vi mener det alvorligt med tid hver for sig,
hvor vi kan selvudforske den her...
...selvudforskning...
- ...må vi fortælle Trina det. - Enig.
Og vi bør finde et mindre latterligt ord end "selvudforskning".
Det kan vi gøre bedre.
- Vi kalder det "selvudforskning". - En blanding af "selv" og "udforskning".
- Det lyder som en separation. - Men det er det ikke.
Det er nærmere en slags rumspringa fra forholdet.
Lærte I om Amish i skolen?
En kort periode, hvor vi kan udforske lidt mere frihed.
Så I tager i byen, tager en masse coke og knepper andre?
- Overhovedet ikke. - Nej.
Medmindre coke hører med til at finde ud af, hvem vi er uden for parforholdet.
Måske skal jeg prøve lidt djævlekridt.
- Du tager ikke coke. - Næppe, nej.
- Jeg har et spørgsmål. - Ja, sig frem.
- Har I sovet i nat? - Hvad?
Vi besluttede, at vi drikker en masse kaffe og klør på.
Men tro mig, vi er meget fokuserede og tænker helt klart.
- Far har lukkede øjne. - Nej, jeg tænker på det, du sagde.
Hvad så med at kneppe andre?
Det har I ikke talt om?
Nej.
- Jeg synes, vi skal? - Du synes, vi skal?
Jeg tror godt, vi kan.
Jeg synes bare, vi må tænke på Trina.
Som skilsmissebarn ved jeg, hvor destabiliserende det er.
Men vi skal ikke skilles.
Og du er ikke et barn. Jeg er ret forvirret.
- Flytter en af jer? - Nej. Nej nej.
Din far sover i kælderen et stykke tid.
Bare så vi får lidt rum til at finde ud af, hvem vi er.
Og så finder vi sammen igen. Endnu stærkere end før.
- Jeg forstår det godt. - Ja?
I var nok lidt for unge, da I mødtes. Så det vil være sundt for jer.
Okay. Det mener du.
Jeg ved godt nok ikke, hvordan jeg forklarer mine venner det.
Du skal bare vide, at vi elsker dig højere end noget.
Vi er her stadig for dig, ligegyldigt hvad du gerne vil.
- Må jeg holde fest i aften? - Hvad? Her?
I vores hus? Mens vi ikke er her?
Jeg er selvudforskningsbarn.
Hvor mange flasker whisky kan jeg tage, uden at din far opdager det?
Hvor mange behøver vi? Tager folk selv med eller...
- Har du aldrig holdt fest? - Jeg har aldrig været til fest,
fordi Kolton altid tog med, og jeg blev hjemme og ordnede vasketøj.
- Hvor er det sødt. - Ja.
Altså, drukfest lyder sjovt, men jeg sov ikke så meget i nat.
Var det kun mig, der sov i nat?
Da vi fik startet maskinen, kom folk og ville se, hvem de er.
Jeg behøver ikke absolut vide det.
"Næste stadie" har fortalt mine forældre, at de skal være adskilt en tid.
- Forestil dig, hvad den siger om mig. - Skal de skilles?
Nej, sgu da. Det er alt for enkelt.
De skal bare leve adskilt i det samme hus.
- Nå, for fanden. - Ja.
- Er du okay? - Ja. Du kender min far.
Han overlever ikke uden min mor mere end en dag.
Deres første handling som adskilte er at spise middag sammen.
Så jeg er ikke urolig, men jeg har tænkt mig at udnytte det, mens jeg kan.
Det er vist nok.
Okay, hvad med snacks? Bare nødder, eller er vi ovre i noget charcuterie?
Det bliver sjovt.
Jeg kan skære noget frugt ud.
Når nogen inviterer på middag hos Giorgio, må man antage, at hun mener restauranten.
Det gode ved den her middag er,
at når Nat hører om selvudforskningen, fortæller hun alle det.
Er vi klar til det?
- Ja. Jeg synes, vi er klar. - Ja?
Benvenuto.
- Gudfader bevares. - Kom indenfor, venner.
Giorgios casa es su casa. Og også mi casa.
I kender fader Reuben? Og Hana er her også.
- Goddag. - Så mødes vi igen.
Hyggeligt, men hvad laver I her?
Giorgio har vigtige oplysninger om maskinen.
Du kan selv være en maskine, fader.
Jeg har set de muller, du skjuler under kåben.
Værsgo, Cassie. Et lille glas bobler, Big D.
Okay, før vi går videre med aftenens festivitas,
vil jeg bede alle om at lægge deres mobiltelefoner i denne pose.
Glem det.
Vi forsøger at være mere nærværende og opfodrer jer til det samme.
Når du siger "vi"...
Vær ikke bange for at trække stikket. Lad jer ikke holde som gidsler.
- Kom så, Big D. Aflever. - Hvad så, hvis der sker noget?
Se selv, er det ikke bedre?
Som jeg altid siger: Her er, hvor nuet er.
- Og jeg siger altid: Her er, hvor wow er. - Hold op, Natalie.
Giorgio og jeg er sammen!
- Er det den vigtige oplysning? - Det handler jo ikke om maskinen.
Det gør det faktisk, Hana.
Giorgio og jeg føler, at vores potentiale er hinanden.
- Må jeg få min telefon? - Nej.
Det går meget hurtigt, Nat.
Ja, det er ekstremt hurtigt, men det er også ekstremt ægte.
Og vi ville fortælle vores venner det, før det står i The Digest.
Og fader, jeg vil gerne skrifte,
at forholdet er blevet fuldbyrdet flere gange.
- Du behøver ikke skrifte. - Men må jeg? For det var fandeme fedt.
Og Hana, undskyld.
Det smerter dig vel ikke som min tidligere elskerinde?
- Er det derfor, jeg er her? - Her er, hvor nuet er.
Skål for Giorgio og Nat.
- Han skålede for sig selv. - Jeg ved det.
Slap lidt af med køkkenrullen.
Folk bruger ikke ølbrikker. Vil du forklare ringene til dine forældre?
Jeg ved godt, du er vant til at være manden i huset derhjemme,
men du er ikke hjemme, så slap af.
Det er et stort pres. Jeg ved godt, at jeg ligner Kolton.
Folk forventer samme opførsel, men jeg ved ikke hvordan.
Jeg er ikke ham den festlige.
Jacob, ingen regner med, at du er festlig.
Okay.
Bogstaveligt talt ingen. Folk har nul forventninger til dig.
Den sved slet ikke.
Så bare vær dig selv. Og vær sød at lægge den køkkenrulle.
Når du ser den lille computerspilsudgave af dig selv, og det er dig.
Og der står: "Det er sådan, du er."
Og den viser den her lille scene...
- Jeg kan ikke beskrive det. - Det lyder rimelig uhyggeligt.
Måske, men "sådan er du" betyder ikke, at du ikke er andet.
Interessant. Hvad mener du, D? Uddyb.
Altså... Okay.
Hvis potentialet er som en pil...
Noget, man skal vide om sig selv, der peger en i en ny retning,
er det måske noget, man er nødt til at se hos sig selv,
for at gå i den retning.
Jeg tror, det er drømme.
- Har du prøvet? - Hvad fik du, fader?
En præstevideo, hvor du slagter vampyrer?
Det siger jeg ikke, men jeg tror, synerne er som drømme.
Synerne.
- Hvis man beskriver dem for andre... - Keder de sig.
Nej, de er bare private. Det er ikke noget, man går og skilter med.
Et syn er mere indvendigt.
Når man ser det, selvom man ikke vil, ved man præcis, hvad det betyder.
Jeg kan godt lide ordet "syner". Må jeg bruge det i The Digest?
Værsgo.
- Jeg gør det i hvert fald ikke. - Hvad gør du ikke?
Næste stadie. Ikke nødvendigt.
Nu, hvor jeg har Natalie, ved jeg, hvem jeg er.
Jeg har det på samme måde.
Og Cass, nu kan vi endelig dobbeltdate alle fire.
Ja, angående det. Vi har også en lillebitte nyhed.
Kom med den.
Næste stadie-animationen er pissedårlig. Grafikken er lort.
- 15 sekunder, og man kan ikke styre. - Det er ikke et spil.
Jeg forstår det ikke. Så hvis jeg sætter mit "Løgner"-kort i, viser den, jeg lyver?
Det er ikke så bogstaveligt. Mit var som et missionsspil.
Du sagde "spil".
Jeg gik rundt på en eng, og der var et hegn.
På den ene side af hegnet var der en masse får.
Og på den anden side var der ræve.
Min avatar begyndte at pille hegnet ned.
- Og i stedet for at... - Hej, skal vi drikke os stive?
- Eller gør vi ikke det? - Vi talte lige om noget.
Fedt nok. Jeg sætter mig bare.
- Har du tapet dåserne fast? - Ja, Edward Literhånd. Klassisk drikkeleg.
De er ikke en liter, så det er nærmere Edward 33 cl-hånd.
Ja.
- Undskyld, hvad sker der? - Rita var lige ved at fortælle noget.
Fedt.
Jeg sætter lige en af de her fra mig...
- Jake. - Pis.
- Mand! - Hvad laver du?
Jeg har den!
Jeg har brugt al køkkenrullen.
Jeg henter en ny i kælderen. Men vil du ikke nok slappe af?
Det er kun seks uger. Seks uger. Så finder Dusty og jeg sammen igen
og deler alle vores oplevelser.
Men hvad, hvis I ikke gør?
Jeg troede, jeg skulle spille i NHL i 20 sæsoner og vinde syv Stanley Cups.
Men så fik jeg en permanent skade i min gribehånd.
- Alt kan ske. - Hvad, hvis I møder en?
Eller hvis en, der havde følelser for jer før, opdager, at han stadig har det.
Og nu, hvor I er på jeres lille parforholds-rumspringa...
- Mi amore? - Nej, jeg har det fint.
Jeg er bare... Åh gud.
Jeg har fire-for-to-kuponer til restauranter
- og forlystelser i nærheden. - Nat.
Jeg går lige ud et øjeblik.
Er hun okay?
Hun er okay. Dusty og Cass gjorde hende ked af det.
Tror du, det er derfor?
Du tror ikke, det er, fordi du åbent var ude efter min kone indtil for nylig?
Og Nat har hørt, at vi holder pause?
- Har du været ude efter Cass? - Det vidste selv jeg.
- Jeg vidste ikke det med dig og Giorgio. - I skal ikke slås om mig.
Det gør de ikke.
Jeg vil altid holde af dig, Cass.
Men jeres ægteskabelige problemer, i soveværelset eller andre steder...
Det skyldes ikke sex.
...ændrer ikke de følelser, jeg pludselig har for Natalie.
Og det skal hun vide. Natalie. Il mio bambino!
- Vil du se Giorgios badeværelse? - Meget gerne.
Du havde ret. Det var rart at få sagt.
Ja.
Bemærk den diskrete placering af badekarret.
Her ser du en gipsbuste af Giorgios hoved af den anerkendte kunstner 3D-printer.
Vend blikket mod spejlet, hvor du kan se hans sjældent omtale "Superstjerne"-kort.
I skufferne er der en foruroligende mængde skrubbecremer.
Mere end jeg kunne drømme om.
Godt, du tog med til den her sindssyge middag.
- Det er godt. Jeg hygger mig. - Du hygger dig rent faktisk.
- Hvad sker der? - Jeg fik et godt syn.
Nu er du nødt til at fortælle om det.
Det var mig som barn. Jeg var sammen med min far, og jeg var glad.
Det var rart at blive mindet om den følelse.
Og rart at tænke på, at mit "Fader"-kort måske ikke kun handlede om mig.
Wow, er du fuldstændig omvendt til Morpho nu?
Jeg vil ikke sige omvendt, men du ved, at jeg ikke ville være præst mere.
Ja, og jeg må bare sige, at det er et stort pres at lægge på mig.
Jeg vil ikke lægge pres på dig. Det handler mere om mig selv.
Det er nærmere, at jeg ikke kun vil være præst.
Jeg vil ikke kun vejlede alle andre.
Jeg er nødt til at arbejde med mig selv
og genopdage de ting, der gør mig glad.
"Genopdag din glæde" ville se godt ud på et neonskilt.
Gemmer du dig, fordi du skammer dig over mig?
Hvad? Nej.
Jeg ved godt, jeg nærmest ødelagde festen ved at være sjov.
Jacob, jeg skammer mig aldrig over dig.
Det er bare det her.
Min fars arrangement hernede gør mig lidt ked af det.
Det går op for mig, at mine forældre gør det her,
og det er noget lort. Alt var lige begyndt at føles normalt.
Og jeg ved godt, at jeg brokker mig til en, der har mistet sin mor.
Jeg forstår. Du vil ikke miste din familie.
Men jeg mindes en, der sagde, at hun ikke ville nøjes med ét parforhold.
- Hun lyder dejlig. - Den dejligste.
Så uanset hvad næste stadie betyder for dine forældre,
kan det måske blive godt for alle.
Hvad med næste stadie for mig?
- Hvis du vil vide det, går jeg med. - Det ved jeg. Du er meget sød.
Ja.
Sød, men også lidt en frækkert af en festabe?
- Totalt. - Ja?
- Ja. - Godt.
Jeg må hellere rydde op, før dine forældre kommer hjem.
Okay, frækkert.
Det var dig, der sagde det.
- Hør efter, venner. - En slags...
Hana, fader Reuben, hvor er I?
Hvad så? Hvad laver I? Har I set mit dampbad?
Det er flot, ikke?
- Jeg har en ny meddelelse. - Gudfader.
Natalie, kan du huske i går, da jeg fortalte dig
om mine foretrukne ishockeyspillere mellem elskov?
Ja.
Okay, som The Great One, alias nummer 99 alias Wayne Gretzky engang sagde:
"Vi brænder alle de skud, vi ikke tager."
Jeg vil gå et skridt længere end Wayne.
Nogle gange tager man et skud og tror, man har brændt.
Men så rammer pucken en anden
- og ryger direkte ind i nettet. - Han skyder, han scorer.
- Er hun nettet? - Det tror jeg.
- Natalie Plural... - Pearl.
Pearl.
- Åh gud nej. - Åh nej...
Vil du gøre mig den ære at blive min Great One,
alias min allerførste fru Giorgio?
Ja. Ja.
- Selvfølgelig. - Ægte?
- Ja. - Ja! Sådan!
- Hurra! - For helvede.
Åh, skat. Hvor er jeg glad. Jeg ved slet ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg føler, at jeg må... freestyle rappe.
- Okay? - Linjerne strømmer gennem mig.
- Åh nej. - Åh jo.
Natalie, Natalie Jeg vil godt snakke lige
Skør af kærlighed Det er helt go'nat lige
- Du er Cass' veninde... - Må vi få vores telefoner? Så går vi.
Altid min pige Regn med det
Virkelig mærkeligt.
Hvor er nøglerne? I jakken? Ligger jakkerne inde ved siden af?
Natalie, Natalie Du er min pizzaslice
- Telefonposen. - Hvordan åbner vi den?
Det finder vi ud af i bilen. Løb, for fanden.
Det er løgn.
- Det kørte for ham. - Jeg rapper da bedre end Giorgio.
Hej, Jacob. Hvor er Trina?
Ovenpå. Hun sover.
Jeg var på vej hjem, men... Trina har fortalt, hvad I gør.
Har hun? Virkede hun okay? Ellers ville du da sige det, ikke?
Jo, helt sikkert. I skal nok klare den.
Godnat... Nå?
Okay.
- Vi ses på skolen. - Godnat.
Godnat, Jacob.
Nå, men...
Det er vel nu, vi går til hver sin bopæl fra vores fælles bopæl.
Ja.
En godnatdrink hos mig?
Skål for selvudforskning!
Nå? Hvad er dit første træk?
- Er det en skitur til Whistler eller... - Jeg tager ikke til Whistler.
Du sagde også, at synet handlede om mere end skiløb.
- Jeg forstod ikke helt. - Jeg vil ikke til Whistler nu.
Jeg ville blive i Whistler dengang.
Under vores semester hver for sig havde jeg det virkelig sjovt.
Det havde du vel også. Alle de sjove, nye eventyr...
Jeg ville blive. Ikke for evigt, bare...
- Seks uger? - Seks uger havde været fint, ja.
Jeg ved ikke, hvad der var sket. Måske var alt blevet det samme.
Måske var jeg løbet ind i et træ den første dag og var død.
Det er ligegyldigt. Jeg kom tilbage på grund af dig.
Fordi jeg elskede dig. Ja.
Men mest fordi jeg var bange for at miste dig. For sådan er jeg.
Det var en del af synet, jeg ikke har fortalt dig om.
Hver gang jeg kommer til noget, der skræmmer mig...
...standser jeg.
Jeg trækker mig. Du kender mig. Jeg tager aldrig springet.
Jeg vælger den nemme udvej.
Ikke at du er den nemme udvej. Du er den svære udvej.
Nej, ikke svære udvej. Det er jo ikke bedre.
- Det gør mig ked af det. - Nej, undskyld.
Ked af det, fordi det semester... ville jeg gerne blive i Italien.
- Ikke for evigt, bare... - Seks uger?
Ja. Måske lidt længere.
Det er trist at opdage, at...
...vi har holdt os selv tilbage så længe, fordi vi var bange for at såre den anden.
Vi gør det nu. Får vores seks uger. Bedre sent end aldrig.
Jeg tror, det bliver det bedste, der er sket for os.
Hvad?
Vi mangler anden del af mit syn.
Du dolkede vel ikke også mig?
Det gjorde du? Dolkede du også mig? Cass!
Da jeg havde dolket min mor, kom du ind i labyrinten,
og jeg gik totalt amok på dig.
- Dansede du også på mit lig? - Det var mere en menuet.
Men som du selv sagde, er det bare metaforer.
Ting, vi skal se, for at gå i en ny retning.
Hvad det end er, vi skal se... er det så ikke bedre at vide det?
Er du sikker på, du vil?
BASERET PÅ M.O. WALSHS BOG
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve