ALUSTAMISEKS SISESTA KAART
Väga hea.
ET SAAVUTADA
OMA POTENTSIAAL
PEAD SA AVASTAMA
ISEENDA
See olen ju mina.
See olen...
Tervist, va nägus sigudik. Millega tegeled?
„Whistler.“
Kurat, ma teadsin.
Ohoh. Hästi.
Seda tunnet ma mäletan.
Mis nüüd?
JÄTKAD?
Kuidas? Kuidas see käib?
AVASTA OMA ELU POTENTSIAAL
Mis juhtus?
Te peate ise vaatama.
Kuidas te seda oskasite? - Ei osanud. Proovisime kõike.
Arvasin, et vaja on mingit koodi. Seda rolli täitis vist teremin.
Aga kuidas sa seda mängida oskasid?
Ma ei tea. Meil läks üsna palju aega.
Oled sa seda enne mänginud?
Vist mitte. - „Vist“?
Ma ei tea. Jacob aitas.
Nii et ära räägi kõigile, et mina MORPHO lahti muukisin.
Inimesed arvavad niigi, et ma tean masinast kõike.
Rohkem küsimusi ma ei vaja. - Olgu.
Teate, ütleme lihtsalt, et mina muukisin selle lahti.
Või siis mina, olin päriselt asjaga seotud.
No mina oskan teremini mängida,
nii et see versioon oleks usutavam. Oot-oot.
Mina mängisin seda. Cass ütles, et enne selle mulle kinkimist mängis tema ka.
Hana oskab seda mängida, nähtavasti.
Ja mis on see asi, mis meid kolme seob?
Sinised täpid? - Miski ei seo.
Meil kõigil on sinised täpid.
Jacob, sa pead teremini mängima.
Ma ei tea, kas ma tahan ikka siniseid täppe.
Proovi, Jacob. Ma lõikan täpid oma käega ära.
Kas sa tahad mõistatuse lahendada või ei? - See ei tööta.
Sa mängisid seda alles. - See ei tööta.
Kas juhe on sees? - See ei vaja elektrit.
Mida sa sellega tegid?
Tšau. - Mis toimub?
Pr Hubbard, kas te proovisite? - Väikest Cassi nägid?
Keegi teine võiks proovida. - Mul pole kaarti, nii et...
Mul on, aga ma ei kanna seda kaasas.
Mina ei kanna ka, see oli hommikumantli taskus.
Kas sa ei pese seda?
Hommikumantlit ei pese keegi.
Üsna kindlalt pesevad kõik.
Dusty. Mul on vaja sinuga rääkida.
Kuidas see meie välimust teab? - Pole aimugi.
Eeldan, et sina ei suusatanud.
Ei.
Ei, minu oma oli sinu omast pisut süngem.
Niisiis, ma olen Deerfestil. Ja see on ehtsa Deerfesti moodi.
Ma lähen heinapakilabürinti.
Ja mu ema on seal. Ja ta seisab seal, kroon peas.
Ja ma lähen tema juurde,
aga kallistamise asemel
pussitan ma teda.
Oh sa raisk.
Nagu, mitu korda, noaga.
Eks ole? Masin käsib meil avastada iseenda.
Kas ma olengi selline? Kas ma olen pussitaja?
Isik, kes oma ema pussitab? Nagu mõrvar?
Ei. Ei, sa ei nautinud ju tema pussitamist.
Ma tantsisin ta laibal.
Oh sa raisk.
Tead, mida mina arvan? Et see on metafoor.
Jah? - Jah.
Oma potentsiaali saavutamiseks pead ema oma elust välja lõikama.
Ja seda sa ju teedki.
Aga päriselus tegid sa seda kallistusega.
Ja suusatamise metafoor?
Tead, ma pole kindel, kas olen selle läbi hammustanud.
Asi on Whistleris, eks? Meie viimases lahusolekus.
No see näib seda tõesti kinnitavat.
Ma arvan, et mingis mõttes näitas MORPHO mullegi vajadust tegutseda omapäi.
Kuule, kas see on Nat?
Nat! Tšau!
Tšau.
Tšau! Mis uudist, sõbrad?
Käisin just jooksmas.
Need on su jooksuriided? - Jah.
Jah, jooksmas käies
meeldib mulle vahel kanda samu riideid, mida ma eelmisel õhtul kandsin.
Muidu peaksin ju uue komplekti mustaks tegema, teate.
Aga miks teie nii vara üleval olete?
Me pole magama saanudki.
MORPHO hakkas jälle tööle.
Tänu mulle.
Tõsiselt? Võrratu uudis! - Jaa.
Viimase 24 tunni jooksul on nii palju juhtunud,
et me peaksime koos õhtust sööma ja kõigest rääkima.
Äkki, ma ei tea, Giorgio juures?
100%. - Äkki kusagil mujal?
Nat, sa pead masinat proovima.
Issand, suurima rõõmuga... Vabandust.
Tere, kallis. Tere. Kas sa ärkasid just?
Mis mõttes? Savannah! Ei. Ma olen põhimõtteliselt terve öö kodus olnud.
Dusty?
Vaata, kui me tõepoolest mõnda aega lahus olla plaanime,
iseennast tundma õppides,
isetuppides...
peame mõtlema, kuidas Trinale rääkida. - Nõus.
Ja me peaksime mõtlema välja sõna, mis ei oleks nii naeruväärne
kui isetuppimine.
Küllap oleme enamaks võimelised.
Nimetagem seda isetuppimiseks.
Mis tähendab iseenda tundmaõppimist.
Aga võib kõlada nagu lahutus.
Ent see pole lahutus. - Ei.
Ei. Pigem on see abielu rumspringa.
Koolis räägiti amišitest, eks?
Lühike periood, mille ajal meil on pisut rohkem vabadust.
Te lähete siis suurde linna, et kokaiini teha ja teisi keppida?
Kindlasti mitte. - Ei.
Kui kokaiin ei aita meil just mõista, kes me oleme,
väljaspool seda suhet. - Ah jaa.
Jah, ehk proovin tõesti seda va kuradi kriiti.
Ei, seda sa ei tee. - Ilmselt mitte.
Võin ma midagi küsida?
Jah, ole hea. - Ole hea.
Olete te öösel maganud ka? - Mida?
No me otsustasime hästi palju kohvi juua
ja lõpuni pingutada. Aga usu mind,
meie mõtlemine on täiesti klaar.
Isal on silmad kinni. - Ei ole, ma mõtlen lihtsalt su sõnadele.
Aga see teiste keppimise asi?
Te ei ole sellest rääkinud, ega?
No...
Ei.
Aga ilmselt peaksime?
Arvad, et peaksime?
Või noh, me võime seda teha.
Minu arvates peaksime me Trinaga arvestama.
Lahutatud vanemate lapsena tean ma, kuidas see jalad alt lüüa võib.
Jajah. Mitte et me lahutama hakkaksime.
Ja mitte et sa laps oleksid. Aga ausalt öeldes olen ma segaduses.
Kas üks teist kolib välja või...
Ei. Oh ei. Ei. - Selge.
Isa magab lihtsalt mõnda aega keldris, tead.
Et meil oleks pisut rohkem ruumi uurida, kes me oleme.
Ja seejärel tuleme me taas kokku,
tugevamad kui iial varem.
No ma mõistan teid. - Jah?
Olen alati arvanud, et kohtusite ilmselt liiga noortena.
Nii et jah, ma mõistan selle kasulikkust.
Selge. Sa mõistad.
Aga sõpradele ei oska ma midagi öelda, teie ettekanne oli üsna segane.
Tahame lihtsalt öelda, et sind armastame me üle kõige.
Ja me mõlemad oleme sinu jaoks olemas,
kõigis sinu soovides.
Võin ma õhtul peo korraldada?
Mida? Peo?
Meie majas? Ja ilma meieta?
Ma olen ju isetuppimise laps.
Mitu pudelit Throatroasteri viskit ma võtta võin, ilma et su isa märkaks?
Mitut me vajame? Kas sa arvad, et külalised tulevad oma kraamiga või...
Kas sa pole varem pidu korraldanud?
Ma pole põhimõtteliselt peol käinudki,
sest Kolton käis alati
ja mina olin kodus, pesin pesu või midagi.
Nii armas.
Jah.
Hull läbu kõlab jõle vahvalt, kindel see,
aga ma ei maganud öösel eriti, nii et...
Olen ma ainus, kes öösel magas?
Kui olime masina lahti saanud, käis poes palju inimesi,
uurimas, kes nad on, nii et...
Jah, mind see suurt ei huvita.
Nähtavasti veenis järgmine „etapp“ mu vanemaid,
et nad peavad teineteisest puhkama.
Mine tea, mida see mulle ütleks.
Oota. Mida? Nad lahutavad?
Ei. Kus sa sellega. See oleks liiga lihtne.
Nad hakkavad lihtsalt eraldi elama, ühes ja samas majas.
Oh sa kurat.
Jah.
On sul kõik kombes?
Jah. Sa tunned mu isa.
Ta ei pea ilma mu emata üle ühe päeva vastu.
Muide, lahus elava paarina lähevad nad esimese asjana koos õhtusöögile,
nii et ma ei muretse eriti. Küll aga kavatsen sellest viimast võtta.
Sellest peaks piisama.
Olgu. Ja söögid?
Kas pähklid ja näksid? Või pigem peen suupistevaagen?
See saab lõbus olema.
Kuule, ma võin puuvilju tükeldada.
Arvan siiski, et kui meid kutsutakse Giorgio juurde õhtusöögile,
on mõistlik eeldada, et räägitakse restoranist.
No selle õhtusöögi juures on hea see,
et kui me Natile isetuppimisest räägime, räägib tema kõigile teistele.
Kas me oleme valmis teistele rääkima?
Jah. - Jah?
Jah, ma arvan, et oleme.
Benvenuto.
Püha jumalaema.
Tulge sisse, sõbrad.
Giorgio casa es su casa. Ja mi casa samuti.
Isa Reubenit te mäletate. Ja Hana on samuti siin.
Jah. Tere. - Me kohtume taas.
Meeldiv üllatus, aga miks teie siin olete?
Giorgio ütles, et tal on masina kohta tähtsat infot.
Kuule, sa ise oled paras masin, isa.
Olen näinud, milliseid muskleid sa preestrirüü all varjad.
Ole hea, Cassie.
Aitäh. - Natuke kihisevat. Suur D.
Olgu. Enne pidustuste algust
tahaksin paluda,
et kõik oma mobiilsed seadmed sellesse turvataskusse asetaksid.
Seda ma küll ei tee.
Dusty, me üritame elada hetkes ja julgustame oma külalisi sama tegema.
Vabandust, kui sa ütled „me“...
Ärge kartke ennast lahti ühendada. Ärge olge nende masinate orjad.
Suur D, anna see siia. - Aga kui midagi juhtub? Olgu.
Näete? Palju parem, eks?
Nagu ma ikka ütlen: olevik toimub siin, praegu.
Ja nagu mina ikka ütlen: põnevik toimub siin, praegu.
Natalie, ära jama.
Uudis: me oleme koos!
Oot. See ongi see tähtis info?
See ei puuduta ju üldse seda masinat.
Tead, Hana, tegelikult puudutab küll.
Sest me Giorgioga tunneme, et oleme üksteise potentsiaal.
Kas ma saaksin telefoni tagasi? - Ei.
See käis jube kähku, Nat.
Kähku käis see tõesti, aga see on ka äärmiselt ehe.
Tahtsime rääkida oma parimatele sõpradele isiklikult, enne kui see lehte jõuab.
Ja, isa, ma tahtsin pihtida,
et see suhe on korduvalt sisse õnnistatud.
Mulle pole vaja pihtida.
Hästi. Aga kas võin?
Sest see oli vapustav. - Püha issand.
Ja Hana, anna mulle andeks.
Loodan, et see ei tee sulle kui minu endisele armukesele haiget.
Kas selleks ma siin olengi?
Siin toimub olevik, praegu.
Giorgio ja Nati terviseks.
Ta joob iseenda terviseks. - Olen kursis.
Võta paberrättidega pisut rahulikumalt.
Keegi ei kasuta klaasialust.
Kui tahad vanematele selgitada, miks kõik kohad klaasijälgi täis on...
Olgu. Ma mõistan, et sa oled harjunud oma kodus, nagu, perepea olema,
aga see pole sinu kodu, nii et võta rahulikult.
Ma olen päris suure pinge all. Tean väga hästi, et olen Koltoni nägu.
Ehk oodatakse, et käitun nagu tema, aga ma ei tea, kuidas ta käituks.
Mina ei ole seltskonna hing, Trina.
Jacob, seda keegi ei ootagi.
Hästi.
Ausõna, mitte keegi. Teistel on sulle null ootust.
See ei solva mind üldse.
Nii et ole lihtsalt sina ise.
Ja palun laota paberrätikud laiali, eks ole?
Kui sa näed videomängu versiooni iseendast... Ja see oled tõepoolest sina.
Ja masin ütleb: „Selline sa oledki.“
Ja see näitab sulle väikest stseeni ja...
Ma ei oska seda kirjeldada.
No see kõlab üsna õudselt.
Võib-olla. Aga isegi kui masin ütleb, et sa oled selline,
ei tähenda see, et muud sinus pole.
Väga huvitav. Mida sa silmas pead, D? Palun selgita.
Olgu.
Kui sinu elu potentsiaal on nagu nool, miski, mida sa enda kohta õppima pead,
et leida üles õige tee,
siis võib-olla on see video miski, mida sa iseenda kohta nägema pead,
et selles suunas liikuda.
Minu arust on need nagu unenäod.
Oota. Sa proovisid? - Mida masin sulle näitas, isa?
Preestrite videomängu sellest, kuidas sa vampiire notid või midagi?
Oma tulemusest ma ei räägi, aga minu arust
on need nägemused nagu unenäod.
Oo. Nägemused.
Kui üritad neid teistele kirjeldada...
Neil hakkab igav.
Ei, aga see on väga isiklik asi.
Selliseid asju teistele ei kuulutata.
Nägemus on pigem sisemine.
Ja kui sa seda näed, olgugi et vastu tahtmist,
mõistad sa selle tähendust.
„Nägemus“ on tore sõna.
Kas ma võin seda kasutada, kui teemat ajalehes kajastan?
Lase käia.
Aitäh. - No mina seda igatahes ei tee.
Mida nimelt?
Järgmist etappi. Pole vaja.
Nüüd, kui mul on Natalie, tean niigi, kes ma olen.
Mina tunnen sama.
Ja Cass, me saame nüüd lõpuks neljakesi kohtingutel käia.
Jah. Sellest rääkides... Ka meil on uudis.
Lase tulla.
Järgmise etapi animatsioon on pagana mage ja graafika täielik õudus.
15 sekundit, mida ei saa juhtidagi. - Sest see pole mäng.
Ma ei mõista. Kui ma oma valevorsti kaardi sisse panen, näitab see mind valetamas?
Seda ei saa nii otseselt võtta. Minu oma oli pigem nagu aardeotsimismäng.
Sa ütlesid „mäng“.
Ma jalutasin aasal ja seal oli üks tara.
Ning ühel pool tara olid lambad
ja teisel pool rebased.
Ja mu avatar hakkas seda tara lammutama.
Aga selle asemel... - Hei-hei!
Kes tahab nina täis tõmmata?
Või jääb see ära?
Me ajasime parasjagu juttu.
Lahe, lahe. Jah, ma võin lihtsalt istet võtta.
Kas sa teipisid purgid käte külge?
Jah, nagu Edward Pudelkäsi, klassikaline joomamäng.
Need pole muidugi pudelid, nii et pigem Edward Purkkäsi.
Jah.
Vabandust, mis toimub?
Rita jagas meiega parasjagu midagi.
Ägens.
Jah. Ma võin vist ühe purgi ära panna.
Jake. - Ai sa raisk.
Mees! Ära jama. - Mida sa teed?
Ma saan küll.
Paberrätikud said vist otsa.
Ma toon keldrist juurde, aga palun rahune maha.
Ainult kuus nädalat. Kuus nädalat. Pärast seda saame me taas kokku
ja jagame oma värskeid kogemusi teineteisega.
Aga kui läheb teisiti?
Mina arvasin, et mängin NHL-is 20 hooaega ja võidan seitse Stanley karikat,
aga siis sai mu püüdmiskäsi pöördumatult viga.
Igasugu asju võib juhtuda.
Aga kui te armute?
Või mõistab keegi, kellel teie vastu kunagi tunded olid,
et ta on teisse endiselt armunud?
Ning nüüd, kui on alanud teie väike suhte-rumspringa...
Mi amore. - Ei, kõik on hästi. Kõik on hästi.
Ma lihtsalt... Oh issand.
Mul on lihtsalt nelja inimese sooduskupongid mitmesse restorani
ja vaatamisväärsusesse, nii et... - Nat.
Ma pean hetkeks eemalduma.
On tal kõik hästi?
On küll. Dusty ja Cass viisid ta lihtsalt rööpast välja.
Tõsi ka, Giorgio?
Äkki on asi hoopis selles,
et veel eelmisel nädalal lantisid sa avalikult mu naist
ja Nat kuulis just, et me läheme ajutiselt lahku?
Oota. Sa lantisid Cassi?
Seda teadsin isegi mina. - Mina ei teadnud sinust ja Giorgiost.
Sõbrad, ärge minu pärast kaklema minge. - Ei nad lähe.
Sa jääd alati mu südamesse, Cass,
aga sinu ja D abieluprobleemid,
voodis või mujal...
Asi pole seksis.
...ei muuda tundeid, mida ma ühtäkki Natalie vastu tunnen.
Ja see tuleb selgeks teha. Natalie. Il mio bambino!
Tahad Giorgio vannituba näha?
Igatahes. - Olgu.
Sul oli õigus, jube meeldiv oli teistele rääkida.
Jah.
Pöörake tähelepanu vanni tagasihoidlikule paigutusele.
Siin näete te Giorgio kipsist büsti,
autoriks kuulus kunstnik 3D-Printer.
Suunake pilgud peegli poole
ja näete tema harva mainitavat superstaari kaarti.
Sahtlitest leiate aga ehmatava koguse koorimiskreeme.
Kõik, mida ma ette kujutasin, ja rohkem veel.
Jah. Küllap rõõmustad, et sellele veidrale peole tulid.
Tegelikult küll. Mul on väga lõbus.
On tõesti, mis?
Mis toimub? - Ma sain hea nägemuse.
Olgu. Ära õrrita, kui sa rääkida ei plaani.
Ma nägin ennast poisikesena. Koos isaga. Ja ma olin õnnelik.
Ja seda tunnet oli väga meeldiv meenutada.
Meeldiv oli mõelda, et mu „isa“ kaart ei pruugigi vaid minuga seotud olla.
Ohoh. Nii et sa oled nüüd siis MORPHO usku pöördunud?
No seda ma ei ütleks.
Aga ma rääkisin sulle, et ma ei taha enam preester olla.
Jah, ma mäletan. Ja pean ütlema,
et see paneb mu väga suure pinge alla ja...
Ei. Seda ma küll ei taha.
Pigem puudutab see mind ennast.
Asi ei ole vaid selles, et ma ei taha enam preester olla.
Ma ei taha piirduda kõigi teiste nõustamisega.
Ma pean iseendaga vaeva nägema
ja avastama uuesti, mis mulle rõõmu toob.
„Taasavasta oma rõõm“ sobiks hästi valgusreklaamile.
Oh issand. Kas sa pugesid peitu, sest häbened mind?
Mida? Ei.
Ma mõistan, rikkusin ju peo oma lõbutsemisega põhimõtteliselt ära.
Jacob, ükski sinu tegu ei saaks mulle häbi teha.
Asi on lihtsalt kõiges selles.
Isa toakese nägemine teeb mind lihtsalt kurvaks, tead.
Mulle hakkab kohale jõudma, et mu vanematel on tõsi taga.
Ja see on päris nõme.
Elu hakkas just normaalseks muutuma.
Ja ma tean, et kurdan seda inimesele, kes on päriselt ühe vanema kaotanud.
Ei, ma mõistan. Ka sina ei taha oma peret kaotada.
Aga ma mäletan, et keegi ütles mulle kord,
et ta ei tahaks elu lõpuni ühes suhtes olla.
Mingi seksikas inimene vist. - Kõige seksikam.
Nii et ehk võib su vanemate järgmine etapp
kokkuvõttes kõigile hästi mõjuda?
Aga mis on minu järgmine etapp?
Kui uurida tahad, tulen kaasa.
Ma tean. Sa oled väga armas.
Jah.
Armas, aga samas ka pahast poisist peoloom?
Eks? Jah. - Täiega.
Jah.
Olgu siis.
Peaksin üles koristama minema... - Olgu.
...enne kui su vanemad tulevad.
Olgu, paha poiss.
Mitte mina. Sina ütlesid.
Tähelepanu, sõbrad! - Nõndanimetatud.
Hana, isa Reuben, kus te olete?
Mis toimub? Mis toimub, sõbrad? Mida te seal tegite? Aurusauna nägite?
Täitsa kobe, mis?
Olgu. Mul on veel üks uudis.
Oh püha jeesus.
Natalie, kas sa mäletad, et ma rääkisin sulle öösel
armatsemise vahel oma lemmikhokimängijatest?
Jaa.
Olgu. Noh, nagu Kõigi Aegade Parim ehk nr 99 ehk Wayne Gretzky kord ütles:
„Mööda läheb 100% löökidest,
mida sa lüüa ei üritagi.“ - „...ei üritagi.“
Ja mina lähen veel sammukese kaugemale.
Vahel teed sa löögi ja arvad, et see läks mööda.
Litter põrkab kellegi teise vastu.
Ja maandub siis otse väravas.
Ta lööb ja tabab.
Kas värav on Nat? - Vist küll.
Natalie Plural... - Pearl.
Pearl.
Püha issand, ei.
Oh ei.
Kas sa teeksid mulle seda au ja oleksid minu Aegade Parim
ehk mu esimene proua Giorgio?
See on... Jah.
Loomulikult jah. - Päriselt?
Jah! - Jah, teeme ära!
Jah! - Teeme ära!
Oh püha perse. - Jee, Nat!
Musike.
Olen praegu nii õnnelik, et ei oska midagi tehagi.
Tunnen, et ma pean... Ma pean... Ma pean räppima.
Hästi. Jaa. - Riimid voolavad minust välja, Natalie.
Oh ei.
Oo jaa. - Olgu.
Natalie, Natalie Ajame pisut juttu-älii
Mul segi ajad pea Olen täitsa kutu-älii
Cassi parim semu Armastan sind, kuniks elu
Äkki annad meie telefonid? Saate omaette olla.
Sa oled minu pruut Kindel see
Üliveider. - Natalie, Natalie
Võtmed? Jaki taskus. Kuhu sa jaki panid?
Teise tuppa?
Natalie, Natalie Sa oled mu pitsake
Leidsin telefonid. - Kuidas tasku avada?
Vahet pole, autos vaatame. Kurat võtaks, põgeneme!
Pole võimalik.
Noh, riimid olid tal igatahes ladusad.
Ei olnud. Isegi minu omad on ladusamad.
Tšau, Jacob. Kus Trina on?
Ta magab üleval.
Pidin minema hakkama,
aga tahtsin öelda, et Trina rääkis mulle teie plaanist.
Tõesti? Kas tundus, et tal on kõik hästi? Sa ütleksid, kui ei oleks, eks?
Jah. Igatahes. Ja ka teil läheb kõik hästi.
Head ööd. - Ei, proovime...
Olgu.
Koolis näeme. - Olgu, head ööd.
Head ööd, Jacob.
Olgu. Niisiis...
Nüüd peaks iga roju vist oma koju minema,
meie ühisest kodust.
Jah.
Kuidas kõlaks reispass minu pool?
Isetuppimise terviseks.
Niisiis... Mida sa kõigepealt teha mõtled?
Whistlerisse suusareisile sõita või...
Ei, sinna ma ei lähe.
Ah nii. Sa ütlesid, et su nägemus ei puudutanud vaid suusatamist,
aga ma ei mõistnud. - Ei, ma ei taha enam Whistlerisse minna.
Oleksin tahtnud jääda sinna siis.
Kui me selle semestri eraldi veetsime,
oli mul jube lõbus.
Sinul kindlasti ka. Tead küll, igasugu vahvad uued seiklused...
Oleksin tahtnud jääda sinna pisut kauemaks. Mitte igaveseks, aga...
Kuueks nädalaks? - See oleks võrratu olnud. Jah.
Ei tea. Ma ei tea, mis juhtunud oleks. Ehk oleks kõik samamoodi läinud,
ehk oleksin esimesel päeval vastu puud sõitnud ja surnud.
Vahet pole. Aga ma tean, et tagasi tulin ma sinu pärast.
Sest ma armastasin sind. Jah.
Aga peamiselt sellepärast, et kartsin sind kaotada.
Sest selline ma olen.
Ja oma nägemuse sellest osast ma sulle ei rääkinud.
Iga kord, kui ma jõuan lähedale millelegi, mis mind hirmutab...
jään ma seisma.
Tõmbun eemale, ei üritagi. Sa oled seda näinud. Ma ei hüppa iial.
Valin alati lihtsama tee.
Sina ei ole muidugi lihtsam tee. Sina oled raskem tee.
Ei, mitte raskem. See ei kõlanud sugugi paremini, ega?
See kurvastab mind.
Anna andeks.
Ei, ma kurvastan, sest sellel semestril tahtsin mina Itaaliasse jääda.
Mitte igavesti, aga... - Kuueks nädalaks.
Jah.
Või pisut kauemaks.
Nii et väga kurb on mõista, et...
me mõlemad oleme nii kaua ennast tagasi hoidnud,
kuna kartsime üksteisele haiget teha.
Aga me teeme seda nüüd.
Saame oma kuus nädalat. Parem hilja kui mitte kunagi.
Ja mul on tunne, et see on parim, mis meiega juhtunud on.
Mis on?
Ka minu nägemusel oli teine osa.
Loodetavasti ei üritanud sa mind pussitada.
Üritasid küll. Sa pussitasid ka mind? Cass!
Jah. Kui ma olin oma ema pussitanud, sisenesid labürinti sina.
Ja ma käitusin nagu psühhopaat.
Kas sa tantsisid ka minu laibal?
See oli rohkem menueti moodi.
Aga nagu sa ütlesid, on need metafoorid.
Asjad, mida peame nägema, et liikuda uues suunas.
Mida iganes me nägema peame... Kas ei ole siis parem seda teada?
Kindel, et tahad seda teha?
PÕHINEB M. O. WALSHI RAAMATUL
Tõlkinud Triin Jürimaa