MORFO VSTAVI KARTICO
To je dobro.
SVOJ POTENCIAL BOŠ DOSEGEL,
ČE UGOTOVIŠ, KDO SI
To sem jaz.
To je...
Pozdravljen, poredni lepotec. Kaj delaš?
SMUČIŠČE
Whistler.
Vedel sem, jebenti.
Vau. V redu.
Spomnim se tega občutka.
Kaj?
NAJ NADALJUJEM?
Kako? Kako se nadaljuje?
MORFO ODKRIJ SVOJ ŽIVLJENJSKI POTENCIAL
Kaj je bilo?
Sami morate videti.
- Kako sta vedela, kaj narediti? - Vse sva preizkušala.
Mislil sem, da rabiva kodo. To je očitno bila koda.
Kako znaš igrati na teremin?
Kaj pa vem. Nisva takoj ugotovila.
Si že kdaj igrala nanj?
- Ne bi rekla. - Ne bi rekla?
Ne vem. Jacob mi je pomagal.
Ne govori naokoli, da sem odklenila Morfo.
Že zdaj mislijo, da vem vse o tej napravi.
- Ne rabim dodatnih vprašanj. - Prav.
Lahko povemo, da sem ga jaz odprl.
Ali jaz, saj sem dejansko pomagal.
Jaz znam igrati na teremin, zato bi prej verjeli. Čakaj malo.
Jaz sem igral nanj in Cass tudi, preden mi ga je podarila.
Hana očitno zna igrati nanj. Kaj imamo mi trije skupnega?
- Modre pike? - Čisto nič.
Vsi imamo modre pike. Jacob, igraj na teremin.
Ne vem, ali si želim modrih pik.
Daj no. Sam ti jih bom odrezal.
Daj no. Bi rad rešil skrivnost ali ne?
Ne dela.
- Maloprej je. - Ne dela.
- Je vključen v vtičnico? - Ni na kabel.
Kaj si naredila?
- Hej. - Kaj delate?
- Je šlo? - Si videla majhno sebe?
- Naj še kdo poskusi. - Nimam kartice.
Jaz jo imam, a je ne nosim s seboj.
- Jaz tudi ne. V halji sem jo imel. - Je ne pereš?
- Tega nihče ne dela. Samo halja je. - Vsi jih perejo.
Dusty, pogovoriti se morava.
- Kako ve, kako smo videti? - Ne vem.
Sklepam, da nisi smučala.
Ne. Pri meni je bilo malo bolj temačno.
Na Deerfestu sem bila. Videti je točno tako kot Deerfest.
Šla sem v labirint iz sena.
Tam sem srečala mamo. Stala je s krono na glavi.
Stopila sem do nje
in namesto da bi jo objela,
sem jo zabodla.
Drek.
Večkrat. Z nožem.
Ane? Piše, da ugotovi, kdo si.
Sem to? Ubijalka?
Oseba, ki zabode svojo mamo? Morilka?
- Ne. Saj nisi uživala pri tem. - Na njenem truplu sem plesala.
Drek.
Veš, kaj jaz mislim? Da je to metafora.
- Ja? - Ja.
Svoj življenjski potencial boš dosegla, če prekineš stike z mamo.
Kar tudi delaš. Toda v resničnem življenju si to naredila z objemom.
Kakšna je metafora pri smučanju?
Nisem še čisto ugotovil.
Za Whistler gre, ne? Nazadnje, ko sva bila narazen.
Res se zdi, da potrjuje to.
Mislim, da tudi meni sporoča, naj sem neodvisna.
Hej, je tisto Nat?
Nat! Hej!
Hej. Kaj bo dobrega?
Teč sem šla.
- V tem tečeš? - Ja, ja.
Včasih ko tečem, oblečem oblačila od prejšnjega večera,
da ne umažem svežih. Zakaj sta tako zgodaj pokonci?
Nisva šla spat.
Morfo spet dela.
Razvozlal sem ga.
- Res? Sijajno. - Ja.
V zadnjih 24 urah se je zgodilo toliko novega.
Morali bi se dobiti na večerji in pogovoriti o vsem.
Mogoče pri Giorgiu?
- Seveda. - Lahko kjerkoli drugje?
Moraš preizkusiti Morfo.
Saj bi... Samo malo.
Živijo, miška. Si se ravno zbudila?
Kako to misliš? Ne, ne, vso noč sem bila doma.
Dusty.
Če si resno misliva vzeti čas zase,
da raziščeva to...
samoeksploracijo,
- morava povedati Trini. - Strinjam se.
Poiščiva izraz, ki ni tako trapast kot samoeksploracija.
Mislim, da zmoreva bolje.
- Temu praviva samoeksploracija. - Združila sva "samo" in "eksploracijo".
- Vem, da spominja na ločitev. - Vendar ni.
Ne. Je bolj kot rumspringa. Saj ste se učili o Amiših, ne?
Kratko obdobje, ko oba raziskujeva malo več svobode.
Torej gresta v mesto uživat kokain in seksat s kupom ljudmi?
- Niti slučajno. - Ne.
Razen če bi nama kokain pomagal ugotoviti, kdo sva
- zunaj razmerja. - Točno.
Mogoče poskusim malo prahca.
- Ne boš. - Najbrž res ne.
Lahko nekaj vprašam?
- Ja. Prosim. - Prosim.
- Sta ponoči sploh kaj spala? - Kaj?
Odločila sva se, da bova spila veliko kave in prebedela noč.
A verjemi, sva totalno osredotočena in jasno razmišljava.
- Ati ima zaprte oči. - Ne, o tvojih besedah razmišljam.
Kaj pa seks z drugimi?
O tem nista govorila, ne?
No...
Ne.
- Mislim, da bi morala... - Misliš, da bi morala?
Mislim, da lahko.
Mislim, da bi morala gledati na Trino.
Vem, kako škodljiv vpliv ima lahko ločitev staršev.
Ja, ja, čeprav to ni ločitev.
Moram reči, da sem precej zmedena. Se bo kateri od vaju izselil?
- Ne. Ne, ne. - V redu.
Ati bo nekaj časa spal v kleti.
Tako bova imela priložnost ugotoviti, kdo sva.
Potem bova spet skupaj, močnejša kot prej.
- Razumem. - Res?
Vedno sem mislila, da sta se premlada spečala.
Razumem, zakaj bi vama to koristilo.
V redu. Razumeš.
Ne vem, kaj reči prijateljem, saj predstavitev ni bila najboljša.
Želiva le, da veš, da te imava najraje na svetu.
Ne glede na vse ti bova vedno stala ob strani.
Lahko imam nocoj žur?
Kaj? Žur? V naši hiši? Ko naju ne bo doma?
Sem otrok samoeksploracije.
Koliko steklenic viskija lahko vzamem, ne da tvoj oče opazi?
Koliko jih rabimo? Bo še kdo kaj prinesel?
- Še nisi organiziral žura? - Še nikoli nisem bil na žuru.
Kolton je hodil na žure, jaz pa sem doma pral perilo.
- Zelo prisrčno. - Ja.
Saj bi šel na žur, a ponoči nisem veliko spal.
Sem edina spala?
Ko smo odklenili napravo, so se valili v trgovino, da bi izvedeli, kdo so.
Mene niti ne zanima.
Moja dva zaradi naslednje stopnje mislita,
da rabita pavzo v zakonu. Le kaj bi potem pisalo zame?
Kaj? Ločujeta se?
Seveda ne. To je preveč preprosto.
Živela bosta ločeno v isti hiši.
- Drek. - Ja.
- Si v redu? - Ja. Poznaš mojega očeta.
Brez mame ne bo preživel več kot en dan.
Prva stvar, ki se je bosta lotila, je skupna večerja.
Zato me ne skrbi preveč, bom pa to izkoristila.
- Tako, mislim, da bo to dovolj. - Dobro. Kaj pa prigrizki?
Oreščki in čips ali kak narezek?
To bo zelo zabavno.
Lahko naredim sadno ploščo.
Ko naju je povabila k Giorgiu, sem sklepal, da misli restavracijo.
Dobra stvar te večerje je,
da bo Nat vsem raztrobila, če ji poveva za najino samoeksploracijo.
Sva pripravljena povedati vsem?
- Ja. - Ja?
Ja. Mislim, da sva.
Benvenuto.
Ljuba marija.
Vstopita.
Giorgieva casa es su casa in tudi mi casa.
Saj poznata očeta Reubna? Tudi Hana je tu.
- Živijo. - Spet se vidimo.
Prijetno presenečenje, a zakaj sta tu?
Giorgio ima menda pomembne podatke o napravi.
Vi ste naprava, oče. Videl sem vaše skrite mišice.
Izvoli, Cassie. Malo penine. Veliki D.
Preden nadaljujemo z večerjo, bi vas prosil,
da daste mobilnike v to varnostno torbico.
Ni šans.
Trudiva se biti bolj prisotna in tudi svoje goste spodbujava k temu.
Zakaj govoriš v dvojini?
Ne bojta se odklopiti. Ne bodita talca teh naprav.
- Daj mobilnik, Veliki D. - Kaj če se kaj zgodi? Prav.
Ni tako bolje?
Vedno pravim, da je treba živeti za zdaj.
Jaz pa, da je treba živeti za vznemirjenje.
- Natalie, nehaj. - Z Giorgiem sva par.
To je pomemben podatek?
Nobene zveze z napravo nima.
Pravzaprav ima.
Z Giorgiem čutiva, da sva drug drugemu potencial.
- Mi vrneš mobilnik, prosim? - Ne.
Nat, to je zelo na hitro.
Res je hitro, je pa tudi zelo resnično.
Najboljšim prijateljem sva hotela osebno povedati, preden se razve.
Oče, hotel sem priznati, da sva že večkrat imela spolne odnose.
- Tega mi ni treba povedati. - Lahko vseeno?
- Ker je bilo neverjetno. - Mojbog.
In Hana, žal mi je.
Upam, da kot ena mojih bivših ne boš trpela zaradi tega.
- Sem zato tu? - Ne živi v preteklosti.
Na Giorgia in Nat.
- Samemu sebi je nazdravil. - Vem.
Nehaj se ukvarjati s papirnatimi brisačami.
Ne uporabljajo podstavkov. Boš ti razložila staršem, od kod madeži?
Vem, da si doma vajen biti glava gospodinjstva,
a zdaj nisi doma. Sprosti se.
Pod pritiskom sem. Vem, da sem podoben Koltonu.
Mogoče pričakujejo, da se bom vedel kot on,
a ne vem, kako bi se vedel. Nisem duša zabave.
Jacob, nihče ne pričakuje, da boš duša zabave.
V redu.
Čisto nihče. Od tebe ne pričakujemo popolnoma ničesar.
- To sploh ne vpliva name. - Bodi ti.
In odloži papirnate brisače, prosim.
Vidiš svojo igričarsko inačico. In dejansko si ti.
Potem ti pa napiše: "To si." Pokaže ti prizor in...
Ne znam opisati.
Zveni srhljivo.
Mogoče, a... Tudi če piše, da si to,
ne pomeni, da si samo to.
Zanimivo. Kaj misliš s tem? Razloži, prosim.
V redu.
Če je tvoj življenjski potencial kot smerokaz...
Nekaj, kar moraš slišati o sebi, da te usmeri v novo smer...
Potem je to mogoče nekaj, kar moraš videti o sebi,
da te pomaga premakniti v tisto smer.
Meni se zdijo kot sanje.
- Si poskusil? - Kaj ste dobili, oče?
Duhovniško videoigro, v kateri pobijate vampirje?
Ne bom povedal, kaj sem dobil, mislim pa, da so te vizije kot sanje.
Vizije.
- Če jih skušate komu razložiti... - Bi se dolgočasil.
Ne, pač je osebno. Tega nočeš obesiti na velik zvon.
Vizija je osebna.
Ko jo vidiš, tudi če je nočeš videti,
točno veš, kaj pomeni.
Všeč mi je izraz vizija.
Ga lahko uporabim, ko bom o tem pisala za Digest?
Izvoli.
- Hvala. - Jaz ne bom naredil tega.
Česa?
Naslednje stopnje. Ni mi treba.
Zdaj ko imam Natalie, vem, kdo sem.
Enako čutim.
Cass, končno gremo lahko skupaj na zmenek.
Glede tega... Tudi midva morava nekaj povedati.
Poslušamo.
Animacije naslednje stopnje so bedne, grafika pa je zanič.
Ane? Sploh je ne moreš nadzorovati.
Zato ker ni igra.
Ne razumem. Če vstavim svojo kartico z lažnivcem, bo pokazalo, kako lažem?
Najbrž ni dobesedno. Pri meni je šlo za nekakšno igro iskanja.
Rekla si "igra".
Sprehajala sem se po livadi in prišla do ograje.
Na eni strani ograje so bile ovce,
na drugi pa lisice.
Moj lik je začel odstranjevati ograjo.
- Namesto... - Ojla.
Kdo bi se ga nalil?
Ali se ne bomo nalivali?
Pogovarjamo se.
Superca. Usedel se bom.
Si si prilepil pločevinki na roki?
Ja, kot Edvard Litrca. Klasična pivska igra.
To nista litrci, bolj pollitrci.
Ja.
Kaj se dogaja?
Rita je nekaj razlagala.
Superca.
Najbrž lahko odložim pivo.
- Jake, model. - Drek.
- Stari! Daj no. - Kaj pa delaš?
Saj bo šlo, saj bo šlo. Mislim, da sem porabil vse papirnate brisače.
V klet grem ponje. Sprosti se, prosim.
Samo za šest tednov. Šest tednov. Z Dustyjem bova spet skupaj.
Delila si bova nove izkušnje.
In če ne bosta?
Jaz sem mislil, da bom 20 sezon igral v NHL in sedemkrat postal prvak,
nato pa sem si trajno poškodoval roko.
- Marsikaj se lahko zgodi. - Kaj če spoznata nekoga?
Ali nekdo, ki je prej nekaj čutil, naenkrat spozna,
da še vedno nekaj čuti do tebe?
In zdaj, ko sta se odločila za rumspringo...
- Mi amore. - Ne, v redu sem.
Samo... Marička.
Imam ogromno kuponov za dva para za restavracije
- in druge zadeve. - Nat.
Samo malo.
Je v redu?
Je, oče. Dusty in Cass sta jo zelo vznemirila.
Misliš, da je to krivo? Morda pa gre za to,
da si javno osvajal mojo ženo vse do prejšnjega tedna,
Nat pa je pravkar izvedela, da imava pavzo?
- Cass si osvajal? - Še jaz sem to vedel.
Nisem vedela za vaju z Giorgiem.
Ne prepirajte se zaradi mene.
Saj se ne.
Cass, vedno te bom nosil v srcu, a to, da imata z D-jem zakonske težave,
- najsi v spalnici ali drugje... - Ne gre za seks.
...ne spremeni mojih čustev do Natalie. To ji moram jasno povedati.
Natalie. Il mio bambino!
- Ti pokažem Giorgievo kopalnico? - Vsekakor.
Prav si imela. Dobro, da sva povedala.
Ja.
Kot vidiš, je kad subtilno postavljena.
Plastičen doprsni kip Giorgieve glave,
ki ga je ustvaril znameniti umetnik 3D-tiskalnik.
Pogled usmeri proti ogledalu, kjer vidiš njegovo redko omenjeno kartico.
V predalih boš našel zaskrbljujočo količino pilingov.
Točno takšno sem si predstavljal.
Zdaj ti ni več žal, da si prišel na to zjebano večerjo.
Res mi ni. Zabavam se.
Res se zabavaš, ne?
- Kako to? - Dobil sem dobro vizijo.
Nehaj me zbadati, če mi ne boš povedal.
Pokazalo je mene kot otroka. Bil sem z očetom in bil sem srečen.
Prijetno, da me je naprava spomnila na to.
Mogoče moja kartica z očetom ni merila le name.
- Torej po novem verjameš v Morfo? - Ne bi tega rekel.
Še veš, ko sem rekel, da nočem več biti duhovnik?
Ja, se. In moram reči, da zaradi tega čutim precejšen pritisk.
Ne, ne. Nočem pritiskati nate. Mislim, da gre bolj zame.
Nočem biti samo duhovnik.
Nočem samo svetovati vsem drugim.
Sebi se moram posvetiti
in ponovno ugotoviti, kaj me osrečuje.
"Znova odkrij svoje veselje" bi bil odličen neonski znak.
Ojej. Se skrivaš, ker se me sramuješ?
Kaj? Ne.
Saj razumem, žur sem ti uničil.
Jacob, nikoli me ne bi mogel osramotiti.
To me muči.
Videla sem, kako si je ati pripravil klet, in se razžalostila.
Počasi dojemam, da bosta res naredila to,
in ni mi všeč. Stvari so se končno vračale v normalo.
Zavedam se, da tarnam osebi, ki je dejansko izgubila starša.
Ne, saj razumem. Nočeš izgubiti svoje družine.
Se pa spomnim, da mi je nekdo povedal,
da noče biti vse življenje v istem razmerju.
- Ta oseba zveni privlačno. - Pa še kako je privlačna.
Karkoli tvoja starša razumeta kot naslednjo stopnjo,
mogoče se bo dobro končalo za vse.
Kaj pa naslednja stopnja zame?
Če bi rada izvedela, bi šel s teboj.
Vem, da bi. Zelo si prijazen.
Ja.
Prijazen, hkrati pa porednež in pravi žurer?
- Jasno. - Ja.
Ja.
V redu.
Grem pospravit, preden se tvoja dva vrneta.
Prav, porednež.
- Nisem rekla tega, ti si. - Prijatelji, pozor!
Hana, oče Reuben, kje sta?
Kaj bo dobrega? Kaj dogaja?
Kaj sta počela? Sta videla mojo savno?
Fina, ne?
- Še nekaj bi rad povedal. - Za božjo voljo.
Natalie. Se spomniš, ko sem ti sinoči med ljubljenjem pripovedoval
- o mojih najljubših hokejistih? - Ja.
Kot je največji, številka 99, Wayne Gretzky nekoč rekel:
"Zgrešiš 100 % strelov,
- ki jih ne izvedeš." -"Ne izvedeš."
Šel bom korak dlje od Wayna.
Včasih poskusiš zadeti in misliš, da si zgrešil.
Nato pa se pak odbije od nekoga drugega
- in zatrese mrežo. - Zadel je tisti, ki je streljal.
- Je ona mreža? - Menda.
- Natalie Plural... - Pearl.
Pearl.
Ljubi bog, ne.
O ne. Ne, ne.
Bi postala moja velika,
moja čisto prva ga. Giorgio?
Ja. Ja.
- Seveda. Ja. - Čisto zares?
- Ja. - To, dajva!
- Ja! - Dajva!
- Za božjo voljo. - To, Nat!
Miška.
Presrečen sem. Ne vem, kaj naj.
Čutim, da moram... Nekaj moram zrapati.
- Prav? - Besedilo kar kipi v meni.
O ne.
- O ja. - Okej.
Natalie, Natalie, to naj povem ti.
Od tvoje ljubezni se mi meša. Srce nori.
Si Cassina bestička, moja ptička.
Nam vrneš telefone? Sama hočeta biti.
Vedno boš moja potička.
- Čudno. - Natalie, Natalie.
Kje so ključi? V jakni. Kje je jakna? V drugi sobi?
Natalie, Natalie, moja potička si.
- Imam torbico. - Kako se odpre?
V avtu bomo ugotavljali. Gremo že.
- Ni šans. - Dobro mu je šlo.
Ni. Meni gre bolje.
Hej, Jacob. Kje je Trina?
Spat je šla.
Ravno se odpravljam,
bi pa rad povedal, da mi je Trina povedala za vaju.
Res? Se ti je zdela v redu? Saj bi nama povedal, če ne bi bila.
Ja, seveda. Tudi vidva bosta v redu.
- Lahko noč. - Ne, dajva...
V redu.
- Se vidiva v šoli. - Lahko noč.
Lahko noč, Jacob.
V redu.
Odpraviva se vsak v svojo sobo iz skupne sobe.
Ja.
Prideš k meni na pijačo?
Na samoeksploracijo.
In, kaj boš najprej naredil?
Greš na smučanje v Whistler ali...
Ne grem v Whistler.
Rekel si, da v tvoji viziji ni šlo samo za smučanje.
- Ne vem, kaj to pomeni. - Nočem v Whistler.
Takrat sem želel ostati tam.
Tisti semester, ko sva bila ločena, sem zelo užival.
Ti najbrž tudi. Vse tiste zabavne, nove dogodivščine.
Malo dlje sem hotel ostati. Ne za vedno. Samo...
- Šest tednov? - Šest tednov bi bilo super, ja.
Kaj pa vem. Ne vem, kaj bi se zgodilo.
Mogoče bi vse bilo isto
ali pa bi se prvi dan zabil v klinčevo drevo in umrl.
Ni važno. Vem pa, da sem se vrnil zaradi tebe.
Ker sem te imel rad. Ja.
Predvsem pa zato, ker sem se bal, da te bom izgubil.
To sem.
To sem videl v delu svoje vizije, o kateri nisem govoril.
Vedno ko se približam nečemu, kar me straši...
se ustavim.
Umaknem se. Ne poskusim. Videla si me. Nikoli ne skočim.
Vedno izberem lažjo pot.
Ne pravim, da si ti lažja pot. Težja si.
Ne težja. To ni boljše, ne?
- To me žalosti. - Ne. Ne, oprosti.
Žalosti me, ker sem tisti semester hotela ostati v Italiji.
- Ne za vedno. Samo... - Šest tednov?
Ja.
Mogoče malce dlje.
Žalostna sem,
ker sva se oba tako dolgo držala nazaj,
saj sva se bala, da bova prizadela drug drugega.
Zdaj bova to naredila.
Vzela si bova šest tednov. Bolje pozno kot nikoli.
Mislim, da bo to najboljše, kar se nama je zgodilo.
Kaj?
Tudi jaz ti nisem opisala celotne vizije.
Upam, da nisi še mene zabodla.
Si. Tudi mene si zabodla? Cass.
Ja. Ko sem zabodla mamo, si prišel v labirint
in napadla sem te.
- Si plesala na mojem truplu? - Bilo je bolj podobno menuetu.
A kot si rekel, gre za metaforo.
To morava videti, da izbereva novo smer.
Karkoli morava videti, ni bolje, da veva?
Si prepričana?
TEMELJI NA KNJIGI M.O. WALSHA
Prevedla Nena Lubej Artnak