Freya?
Ja, hej. Det er borgmester Fontaine.
Vi skulle jo mødes sidst på ugen, men jeg har lige fået tid i kalenderen,
hvis du har lyst til at mødes til frokost... i dag.
Godt. Jeg sender detaljerne på en sms. Så ses vi om lidt.
Den her kolonne er de penge, jeg har tjent på at sælge mine online-køb.
Her er de panini-grill, jeg solgte på loppemarked,
og her er dem, jeg solgte på nettet.
Hvor mange panini-grill havde du købt?
Mange.
Jeg tænkte ikke klart, da Mikey gik fra mig.
Jeg kan slet ikke lide panini. En sandwich bør være kold.
Så, det er okay, Natalie. Vi skal nok få dig ud af den gæld.
Jeg er ked af at sige det,
men vi kunne tjene lidt på at kræve husleje af gæsten.
Hvad? Jeg tilbød da at betale.
Ja, og jeg sagde nej til husleje fra min bedste ven.
Desuden elsker jeg den trippende lyd af Big D's fodtrin om morgenen.
Jeg tripper altså ikke. Mine fødder er tunge og stærke.
Og det er bare midlertidigt.
Et par uger indtil jeg flytter hjem. Rolig nu.
Og hvis en af jer køber ind i dag, kan I så ikke tage nogle mini-riskiks med?
- Cass køber dem med havsalt. - Selvfølgelig, D.
Jeg må sige, at da du og Cass fortalte om jeres selvudforskning,
- lød det som en stor fejl. - Ja. Vi taler tit om det.
Men nu, hvor du bor her, og Cass arbejder for mig,
- begynder jeg at se fordelene. - Arbejder Cass for dig?
Ja, hun starter på Giorgio's i dag. Vi holder det i la famiglia.
Men du gør også fremskridt, Big D. Jeg kunne aldrig gøre det, du gør.
Nå, men tak.
Du forlod din kone derhjemme. Din egen datter taler ikke til dig.
Hun taler da til mig. Vi taler.
Gør I? Sav, sagde du ikke, at Trina gav D den kolde skulder?
Det gør hun også.
Ja, kommunikationen er måske aftaget lidt, siden jeg flyttede.
Men jeg ved stadig, hvad Trina går og laver.
Kommer hun og henter dig, skat? Okay, godt.
Henter dig i hvad? En bil? Nej. Det kan jeg ikke tro.
Trina lovede ikke at køre med nogen, før hun består køreprøven.
- Hun bestod i sidste uge. - Gjorde hun?
Fedt.
De bliver så hurtigt store, ikke, Big D?
Fader Tid, hun flyder altid videre.
- Her er jeres madpakker. - Tak, Giorgio.
- Lær noget. Undervis i noget.
Hov, D, har du redt din seng?
En vandseng er svær at rede.
Walter? Walter?
- Hernede. - Hvad...
Hvad i himlens navn?
Er det en sexleg? Du har ikke engang låst døren.
Jeg øver en tryllekunst.
Jeg har bare stadig ikke lært, hvordan jeg slipper ud.
Walter. Sådan.
Ikke så sært, du går til fysioterapi, når du vrider dig sådan.
Helt ærligt, hvad vil Freya sige?
- Hun bliver nok ret imponeret. - Kan Freya da lide tryllekunster?
Det ved jeg ikke. Det kan de fleste vel.
Ved du det ikke? Du betror din sølle krop til kvinden uden at vide noget om hende?
Jeg ved nogle ting. Hun går meget i orange.
Jeg vil vide mere end hendes yndlingsfarve.
- Inden jeres date? - Jeg vil ikke kalde det en date.
Freya tiggede mig om det, og jeg indvilligede.
Skyldes det dit Morpho-syn?
Nej.
Mit syn var bare mig, der kørte.
SPØGELSE
FIND UD AF, HVEM DU ER
Sødt.
- Jeg ved ikke, hvad det betyder. - Du vil fremad.
Men der skal også være plads til andre.
- Så livet ikke glider forbi dig. - Okay. Jeg kom ikke efter lommefilosofi.
Hvis du ikke kan sige noget brugbart, har jeg bedre ting for.
Nu jeg tænker over det, sagde Freya engang, at hun kunne lide heste.
Glimrende. Så tager jeg en hest med til frokost.
Helt ærligt, Walter.
Hvis der er en nøgle til de lænker, burde nogen smide den væk.
Tak, fordi du giver mig et lift i skole, Trina.
Rigtig fin håndstilling.
Jeg ville have taget løbehjulet,
men jeg forstrak en muskel i går. I skridtet.
Så jeg giver tøsen en fridag.
Med "tøsen" mener jeg mit skridt. Mine lænder. Din fars lændeskridt...
Hvis du siger skridt igen, ryger du ud af bilen.
Se selv. Jeg sagde jo, at hun talte til mig, Savannah.
- Lad os føre en samtale. - Okay. Hvad sker der med dig og Alice?
- Har I knaldet? - Trina.
Hvad? Du ville samtale.
Ja, og du ville have klarere grænser mellem mig og din mor.
- Så hvorfor er du sur over, jeg flyttede? - Ved du ikke det?
Jeg foretager ændringer, der gør mig til en bedre far, ægtemand og mand.
- De ikke har haft sex. - Hvem siger det?
Nogle fra dramaholdet.
Nå, måske skulle de holde sig til dramaet på scenen.
- Det er kedeligere end dit sexliv. - Trina.
Siden Alice afløste ms. Stebel, er stykket noget værre lort.
- Hvilket stykke? - Vi opfører Vor by.
Vor by! Det er en klassiker. Jeg har været med i Vor by.
Det bliver federe og federe.
Ja, jeg spillede den ærværdige professor Willard.
Du spillede lærer i skolekomedien.
Du har virkelig haft et tragisk kedeligt liv.
Det var en god rolle.
Ingen anelse, for Alice er uduelig som dramalærer.
Hun tror bare, hun kan overtage alt.
Alle gør sikkert deres bedste.
- Det gør ingen. Det er virkelig dårligt. - Ja, ingen gør deres bedste.
Grover's Corners. Ja, lad mig se.
Grover's Corners er...
...ligger på den gamle pleistocæne granit på Appalachian Trail.
Hvis jeg må... Hvis jeg må sige...
- Det er ret højt heromme. - Undskyld, hvad?
Vor by.
Altså bare fordi Xander her viser dig,
hvordan man styrer gondolen, betyder det ikke, at du skal styre gondolen.
Det er fint.
Jeg kan kun gøre dig til gondoliere, hvis en naturkatastrofe
eller en smitsom sygdom slår alle de ansatte ihjel.
Men hvis det sker, lukker jeg nok bare restauranten.
- Det er fint, Giorgio. - Jeg håber, du forstår,
at jeg ikke favoriserer dig.
Og selvom du begynder som juniorværtindeelev,
kan du, hvis du snører støvlerne og udviser ildhu og dygtighed
hver eneste dag de næste par år, blive fuldtidsansat som tjener.
- Flot. - Meget inspirerende.
Jeg kan desværre ikke blive og vejlede dig.
Jeg skal købe riskiks til Dusty. Så du følger bare Xander i dag.
Hvad køber du til Dusty?
Vis hende, hvordan man bruger åren.
Jævne tag. Vi har en hverdagsfrokost, venner.
Det er lige meget med jævne tag. Gondolen sejler af sig selv.
Fedt. Det her er ydmygende.
Mit nye mål er at blive fuldtidsansat tjener ligesom min teenagedatter.
Man skal jo starte et sted. Og arbejde sig op.
Giorgio har godt nok ikke forfremmet mig i seks år.
Jeg ved ikke, hvad mit endelige mål er, men jeg skal ud af huset.
Og ved du hvad? Nu får jeg da lidt økonomisk frihed.
Og ja, det er Giorgio's, men de færreste vil ansætte
en 39-årig mor, som kun har arbejdet for sig selv.
Hvis det hjælper noget, er der næppe nogen her, der dømmer dig.
Tak.
Åh gud!
Hvad laver min mor her?
- Åh, herregud. - Hvad?
Ikke noget. Jeg opdagede bare, at der ikke er en værtinde.
Så vi må hellere selv finde et bord.
Der er en bås helt derovre, der ser hyggelig ud.
- Okay. Izzy? - Hun har set mig.
Der er også alle bordene.
Skammer hun sig så meget? Hun stikker jo nærmest af.
Hvad var det, du sagde med, at ingen dømmer mig?
Vil du prøve at øve dig med åren?
- Hvad? -"Årker" du det?
Undskyld.
Emily, gå simpelt. Hvem tror du, du er i dag?
Åh, papa, du er forfærdelig. Du siger, jeg skal rette mig op,
og bagefter kalder du mig øgenavne. Jeg lytter ikke til dig.
Der står, han giver mig et pludseligt kys, men han er da min far?
Ja, og bør jeg spille hendes far? Alle ved jo, at vi er kærester.
- Ja. - Fedt.
Og den badminton er ret forstyrrende.
Ja, undskyld... Jeg glemte at reservere hele hallen.
Lad os tage en kort pause. Så kigger jeg i mine noter og finder ud af scenen.
Mener du noterne fra nettet?
Det gør jeg, ja.
- Hej. - Hej.
- Der er den berømte instruktør. - Hvad laver du her?
- Har du ikke time? - Jeg satte bare en film på.
Hvilket jeg aldrig gør. Men jeg fik indtryk af, at Trina er lidt efter dig.
- Det er nok min skyld. - Nej, hendes spørgsmål er meget rimelige.
Jeg... Jeg ved bare ingenting om teater.
- Ja. - Måske kan jeg hjælpe.
Venner, pausen er slut.
Ikke allerede. Du er ikke vores lærer.
Nej, det er jeg ikke, men jeg ved et par ting om Vor by.
Wow.
- Så hvad er problemet? - Det er dødssygt.
Ja, det er en vigtig tekst, men den er svær at relatere til.
Der sker intet. Vi har hverken kulisser eller kostumer.
Vi graver lidt. Trina, hvad handler scenen om?
- Min far er en nar. - Trina.
Han er nedladende og irriterende, og jeg får lyst til at skubbe ham.
Det virker ekstremt. Hvis det ikke står i manuskriptet...
Du må gerne skubbe. Ikke for hårdt. Ikke i ansigtet.
Okay. Så giv mig replikken igen.
Okay.
Emily, gå simpelt.
- Hvem tror du, du er... - Hvem tror du selv, du er?
Wow, det var godt.
- Gode instinkter, Trina. - Rigtig godt. Men lad os huske...
Det ser interessant ud herovre.
- Ja. Lad os... Vi tager scenen forfra. - Okay.
- Jeg må tilbage til min time. - Nej nej, bliv.
Din tilstedeværelse er en stor hjælp.
Godt. Godt skubbet.
- Pæn kjole. Hvor har du købt den? - Den hang forrest i klædeskabet.
Orange har altid tiltalt mig.
Goddag, de damer. Her er lidt at drikke.
Jeg er her også.
Ja, jeg har det laveste job på den mest latterlige restaurant.
Så værsgo at kommentere, mor.
"Er det sådan at være royal nu om dage?" Ja, mor dig godt.
Jeg vidste ikke, du arbejdede her.
- Er det din datter? - Lige et øjeblik.
Du vidste udmærket godt, at jeg arbejder her.
Giorgio har fortalt det, så du holder tilfældigvis
dit lille møde her på min første vagt.
Vi holder ikke møde.
Det er fint. Du får ikke lov til at nedgøre mig.
Du er et meget sørgeligt menneske.
Mit liv er meget bedre nu, hvor du ikke er en del af det.
Du er giftig, jeg har brudt med dig, og vi er færdige.
- Var det alt? - Vi skal fortælle dem dagens menu.
Vi har en særlig ny ting på menuen i dag. Squash-tæer.
Ligesom kyllingefingre, men i stedet for kylling er de fyldt med squash
og kortere ligesom tæer. Squash-tæer.
De smager godt.
- Det må du undskylde. - Det er fint. Men jeg har nogle spørgsmål.
Åh gud, nu kommer det.
Allerførst, skal vi bestille individuelle squash-tæer eller tage hele foden?
Emily, gå simpelt.
- Hvem tror du, du er? - Du er forfærdelig.
Du beder mig rette mig op, og så kalder du mig øgenavne.
Jeg lytter ikke til dig.
Wow, flot, Trina. Jeg kunne virkelig mærke det.
- Må jeg foreslå noget? - Jeg tænkte nok, det ville ske.
Gamle Fader Tid synes, stykket er for voldeligt.
Jeg ville faktisk foreslå en sikrere måde.
- Vil du vise os det? - Nå, det ved jeg ikke.
Det ville hjælpe.
Fader Reuben skal vist tilbage til sin badminton.
Vi skal videre i teksten.
- Jeg kan vise jer et par ting. - Okay, fedt.
- Rolig. - Hvor kom det fra?
Det ved jeg ikke, men jeg elsker det.
Knyt højre hånd, og sæt venstre hånd mod hans bryst.
Så kan du måle afstanden mellem jer.
Du viser publikum din knyttede hånd,
men lige inden du rammer, løsner du grebet, så du kun strejfer ham.
Når du slår, drejer du kroppen og tramper med venstre fod.
Sådan her.
- Wow, det var... - Det var ikke ægte.
Det var sygt fedt, fader Reuben. Hvor har du lært det?
Jeg brugte meget tid på at se wrestling som barn.
Det var enten præsteseminariet eller WWE, så...
Kan du andet?
Det er jo længe siden. Jeg vil ikke smadre en elev i gulvet.
- Du kan prøve på min far. - Hvad? Vent, er det en god...
Vi bevæger os længere og længere væk fra teksten.
Dusty, vi talte jo om at møde eleverne på deres niveau
og gøre pensum mere relevant for deres virkelighed.
Og du kunne score mange point hos Trina.
Kom nu.
Okay. Så gør jeg det.
Lad mig lige strække lidt ud. Jeg døjer med en lille lyskenskade. Sådan.
- Ikke for hårdt. - Okay.
Seriøst.
Vil du tale om det med din datter?
Nej. Det skal ikke ødelægge vores eftermiddag.
Okay. Du virker bare lidt fraværende.
Nej nej. Jeg kigger bare væk, når jeg koncentrerer mig.
- Tag det ikke personligt, min kære. - Okay, min kære.
Lad os tale om noget andet.
Jeg dansede engang med en, der opdrættede heste.
Hun deltog endda i de der dressurstævner.
Jeg går ikke op i heste.
Gør du ikke?
Hvorfor troede jeg mon det?
Hvad er så dit yndlingsdyr?
Jeg er ligeglad med, at din datter hader dig.
Hun hader mig ikke. Hun er bare inde i en fase.
Ja, hun har brudt med mig, hvad det så end betyder.
Han beskyldte mig for at være ude af stand til at elske.
Hvad er der galt i det?
Du er høflig, men jeg ved godt, at du inderst inde dømmer mig.
Gør jeg det?
Jeg forsøgte engang at forlade hende. Da hun var barn.
Vi var lige flyttet til Deerfield.
Jeg ville efterlade hende.
Hun var lykkelig her... Hun og Martha elskede hinanden.
Men jeg kedede mig fandeme sådan, at jeg bare ville væk.
FORTSÆT?
Så sådan er jeg.
Du må gerne dømme mig uden at høre min side af historien.
Du har lige fortalt din side af historien.
Men du rejste ikke.
Du kom tydeligvis tilbage. Og er det ikke ligegyldigt?
Tror du, du er den første, der stikker af fra sine problemer?
Tror du ikke, jeg har gjort grimme ting og gjort folk sure?
- De fleste i min familie hader mig. - Gør de?
- Hvorfor? - Bliv, så finder du ud af det.
Du behøver ikke være perfekt. Jeg gider bare ikke noget pis.
Hvad siger du til at gå et mere privat sted hen?
Det vil jeg gerne.
- Stikker de af fra regningen? - Ja, det sker tit.
Vi bliver trukket i løn, hvis du vil løbe efter dem.
Nej, lad hende gå. Hun fik, hvad hun kom efter.
Hun spiste slet ikke. Altså har jeg ret.
Det er bare mærkeligt. Hun gjorde jo ikke noget.
Du kender ikke forhistorien.
Hun er grunden til, at jeg aldrig fik et job.
- Virkelig? Hvad gør hun? - Hun nedgør mig.
Hun nedgør mig altid.
Hele mit liv, hver gang jeg var god til noget,
for eksempel til at danse eller synge,
eller da jeg begyndte at søge job, fik hun mig til at føle mig utilstrækkelig.
Så jeg holdt op med at prøve.
Ja, okay.
- Hvad mener du? Tror du ikke på mig? - Jo, det lyder brutalt.
- Men du er 40 år gammel... - 39.
39. Og du giver stadig din mor skylden?
Undskyld, kan vi få nogle menukort?
Hun er bare elev. Jeg kommer om et øjeblik.
Nej, jeg er faktisk ikke bare elev.
Hvad laver... Cass, nej! Vent!
Mit navn er Cass, og jeg er jeres tjener i dag.
Jeg kan faktisk menuen udenad.
- Jeg synes, du skal kigge på den igen. - Ja.
Kom så, fader Reuben!
Ja!
Kom så, fader Reuben!
Hold da op.
Nej, det er fint. Var det sjovt? Nød du det?
Mistede du al respekt og tiltrækning af mig?
- Der var så lidt at miste... - Fedt.
Nej, det var skægt. Men er du okay?
Det så ud, som om du tog dig lidt til ryggen.
Mig? Jeg spillede vist bare. Som en erfaren skuespiller,
der har stået på de skrå brædder som professor Willard.
Han laver stemmen igen.
Alice, vi tænkte på, om vi kunne bruge det der wrestling i stykket.
Vi kan lave vores egne kostumer og lave en scene midt i hallen.
Totalteater.
Det kalder man det. Totalteater.
Modsat proscenium eller en arenascene.
- Ti stille. - Det skal jeg nok.
Ja, det kan I bare gøre. Jeg er tydeligvis elendig til det.
- I kan bare overtage. - Okay, fedt.
- Tak, Alice. - Selv tak.
Wow. I det mindste er hun ikke sur på dig mere.
Ja.
Men intet er vist løst mellem hende og mig.
Måske behøver du ikke løse alting lige nu. Hun må godt være vred lidt.
Hun er jo teenager.
Jeg tror, det her har haft en rensende effekt på hende.
Ja, måske har du ret.
Måske trænger hun bare til at se sin far få tæsk af en præst.
Selvom du ikke fik tæsk.
- Det var jo bare skuespil. - 100 procent.
- Jeg har givet blod for nylig. - Okay.
- Jeg ville ikke prale med det. - Fint.
Jeg lægger den her, til når I er klar. I vælger selv drikkepenge.
20 procent er normalt, men hvem vil være normal?
Vel, træner Eagleson?
Cassie, hvad fanden laver du? Betjente du det bord?
- Hvor er Xander? Og dit skærf? - Det skal jeg sige dig.
Jeg har lige solgt træner Eagleson en hel masse ekstra.
Han kom ind på en date med sin seneste nye kæreste.
Han ville have dagens suppe og sandwich med en flaske husets vin.
Ikke blot den billigste vin, men også en ækel vin.
Det er en Boca Raton Merlot fra det nordligste sydlige Florida.
På en italiensk restaurant bør du sælge italiensk vin.
Florida er USA's Italien.
Jeg fandt nogle italienske årgangsvine i din kælder og sammensatte en menu til.
- Vi begyndte med oliven og Prosecco. - Prosecco?
Så en skøn Pinot Grigio og parmigiana-salat
- efterfulgt af en Sangiovese... - Sangiovese?
...til pastaen. Vi sluttede med gelato og limoncello.
Regningen blev på 300 i stedet for 50.
Så vidt jeg ved, kan du og Nat ikke sige nej til gratis penge.
Hold fast i hende, Giorgio. Min hidtil bedste frokost, og jeg har fået mange her.
Tak, Cass.
- Tak, træner. Hooves for evigt. - Ja.
Ja, kom så, Hooves! Det er kampdag!
Tror du bare, du kan springe trinene over og blive tjener?
Nej, jeg vil mere end det.
Lad os begynde med at forfremme Xander. Han har været her i seks år.
Sådan fungerer det ikke. Jeg er el capitano her.
Okay, så gør mig til capitanos assistent.
Det var dog utroligt!
Jeg lader dig være alene en time, mens jeg køber ind,
og du trodser alle mine ønsker og omskriver hele Giorgio's regelsæt.
Det var præcis det, jeg håbede, ville ske.
- Hvad? - Jeg er stolt af dig. Hvor er det fedt.
Ja. Velkommen til mi famiglia. Sug det til dig.
Du har fortjent det.
Ja.
Og det her er så mit private dansestudie.
Alle vil gerne se det, men kun få får adgang.
Ja, jeg føler mig meget beæret.
Skal vi... Hvad laver vi her?
Der roder i resten af huset.
Det var skinnende rent.
Vi kan slappe her, så længe du ikke vil lokke mig til at optræde.
Tog du mig med hjem for at danse for mig?
- Jeg stopper dig bare med det samme. - Åh, du er et sørgeligt menneske.
Rend mig.
Jeg vil gerne se dig danse, men jeg er mere interesseret i det her.
Hvornår er det begyndt?
Jeg arbejder med mange dansere med kropskomplekser.
Jeg har ingen komplekser. Jeg behøver bare ikke se alt i spejlet.
Hvordan har du det med, at andre ser alt?
Aha.
Og du behøver ikke analysere mig.
- Husk nu, du er fysioterapeut. - Ja, det er jeg.
Vil du have fysisk kontakt?
Lad os få klædt dig af.
Jeg talte til spejlet.
Se lige der.
Se lige den glatte, spejlblanke overflade.
- Tør vi virkelig det her? - Stop.
Kom her.
Jeg kan lide det.
Alt, hvad jeg ser.
BASERET PÅ M.O. WALSHS BOG
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve