TESTMOZGÁS FREYÁVAL
Freya?
Igen, üdv! Fontaine polgármester vagyok.
Tudom, hogy hétvégére beszéltünk meg időpontot,
de lett egy lyuk a napirendemben,
és arra gondoltam, hogy együtt ebédelhetnénk.
Igazán remek. Elküldöm a részleteket. Hamarosan találkozunk.
A NAGY SORSHÚZÁS
Oké, ebben az oszlopban szerepel az a pénz, amit visszahoztam
az online vásárlásaim eladásából.
Ezeket a szendvicssütőket garázsvásáron adtam el,
ezeket meg online adtam el.
Mégis hányat vettél?
Hát... egy csomót.
Nagyon nem voltam magamnál, amikor Mikey lelépett.
Igazából nem is szeretem a melegszendvicset.
Egy szendvicsnek hidegnek kell lennie, és kész.
Semmi baj, Natalie.
Megszabadítunk az adósságtól.
Nem szívesen mondom,
de abból is lenne bevételünk, ha a vendégünk fizetne a szobáért.
Várjunk, én felajánlottam, hogy fizetek!
Igaz, de én nem kérek pénzt a legjobb barátomtól!
Ráadásul imádom reggelente hallani, ahogy Big D tipeg-topog a kéróban.
Okés. Először is, nem tipegek, és nem is topogok.
A lábam erős, és súlya van.
Másodszor is, ez csak átmeneti állapot.
Pár hét és hazamegyek, szóval ne szokjatok hozzám!
És ha valaki elmenne bevásárolni, felírná a listára
azt a mini rizses pufit?
Cass mindig a tengeri sósat vette.
Hogyne, D!
Haver, meg kell mondjam, hogy amikor Cass-szel mondtátok,
hogy csináljátok az önfejtegetést,
- szörnyű hibának tartottam. - Szörnyűnek.
Sokat beszélgettünk róla.
Aha. De így, hogy te velem laksz, Cass pedig nekem dolgozik,
már látom a pozitív oldalát is.
Cass nálad melózik?
Persze, haver. Ma kezd a Giorgio'sban. A családban marad.
Nyugi, Big D, te is jól haladsz.
Én nem bírnám ki azt, amiben te vagy most.
Igazán köszönöm.
Ahogy faképnél hagytad az asszonyt.
Hogy a lányod már szóba sem áll veled.
Hé, dehogynem áll szóba! Szoktunk beszélgetni.
Tényleg? Sav, nem azt mondtad, hogy Trina szóba sem áll D-vel?
De. Nem is.
Oké, picivel ritkábban beszélünk,
mióta nem lakom otthon.
De higgyétek el, nagyon is tudom, mi zajlik Trina életében!
Még mindig ő fuvaroz, kicsim?
Remek.
Mivel fuvaroz? Autóval? Na ne! Kizárt dolog.
Na ne! Megígérte, hogy senkit nem visz sehová,
míg meg nincs a jogsija.
- Múlt héten levizsgázott. - Nem mondod?
Remek!
Gyorsan nőnek a gyerekek, mi, Big D?
Az idő kerekei állandóan őrölnek.
- Oké. Mindenki fogja az ebédjét! - Kösz, Giorgio!
Kösz, Giorgio!
Eredj tanulni! Te meg tanítani!
Figyu, D, bevetetted az ágyat?
Vízágy. Nem olyan könnyű bevetni.
Walter! Walter!
Idelent!
Mi a...
Mi a fene?
Ez valami fétis? Az ajtót sem zárta be.
Bűvésztrükköt gyakorlok.
Csak a menekülős részével van egy kis bajom.
Walter! Na jó.
Nem csoda, hogy fizikoterapeuta kell,
ha így meggyötri a testét.
De most komolyan! Mit szólna ehhez Freya?
Szerintem el lenne ájulva.
Freyát érdekli a bűvészkedés?
Mit tudom én! A legtöbb embert érdekli.
Nem tudja? Rábízza a rozoga testét egy olyan nőre,
akiről kábé semmit sem tud?
Azért tudok róla egy s mást. Például sok narancsszínű ruhát hord.
A kedvenc színénél több kéne.
- A randijuk miatt? - Nem igazán hívnám annak.
Freya kvázi könyörgött, hogy hívjam el. Beadtam a derekam.
A MORPHO-látomása miatt?
Nem.
Abban csak autóztam valahová.
SZELLEM
FEDEZD FEL KI VAGY VALÓJÁBAN
Csini.
Nem tudom, mit jelent.
Hát, eléggé hajtja valami.
De másnak is hagyhatna helyet.
- Mert elszalad maga mellett az élet. - Oké.
Mondja a szegény ember Coelhója.
Ha nincs valami értelmes mondanivalója, nekem akad jobb dolgom is.
Most hogy mondja,
úgy emlékszem, Freya említette, hogy kedveli a lovakat.
Csodás. Akkor viszek magammal egy lovat is.
Őszintén mondom,
ha van kulcs ahhoz a lakathoz, el kéne tökíteni.
Értékelem, hogy elviszel a suliba, Trina. Köszönöm!
Szép szabályosan fogod a kormányt.
Jöttem volna a rolleremmel, de...
Meghúzódott tegnap egy izom az ágyékomban.
Adok egy nap kimenőt a vén csatalónak.
Ami alatt az ágyékomat értem. Vagy lágyékomat. Apád lágyéka...
Ha még egyszer kiejted a szádon, kihajítalak a kocsiból.
Na látod! Ugye, hogy beszél hozzám, Savannah!
Beszélgessünk!
Na jó. Mi van közted és Alice között?
- Dugtatok? - Trina!
Mi van? Beszélgetni akartál.
Igen, és azt mondtad, hogy szeretnéd, ha anyáddal világos határokat húznánk.
Akkor miért dühít, hogy elköltöztem?
Nem tudod, miért dühít, hogy elköltöztél?
Olyan változásokat eszközlök, melyektől jobb apa,
jobb férj és jobb ember leszek.
- Úgy tudom, nem dugtak. - Ki mondta?
Pár színjátszós mondta.
Lehet, hogy a próbán inkább... a darabra kéne koncentrálni.
A darab szarabb, mint a nemi életed, szóval...
Trina!
Mióta Alice átvette Ms. Stebel helyét, a darab egy kalap szar.
- Mi a címe? - A mi kis városunk.
A mi kis városunk? Igazi klasszikus. Tudjátok, kit alakítottam benne?
Azta! Egyre menőbb lesz a darab.
Aha. A tiszteletre méltó Willard professzort.
Szóval tanárt alakítottál az iskolai színielőadásban.
Jézusom, tényleg tragikusan unalmas az életed.
Az az egyik legjobb szerep.
Sajnos nem tudhatom, mert Alice képtelen megtanítani nekünk.
Azt hiszi, hogy csak úgy kisajátíthat mindent.
Biztos mindenki megtesz minden tőle telhetőt.
Valójában mindenki lelazázza. Nagyon gáz.
Ja. Mindenki letojja.
Ó, Grover's Corners. Lássuk csak!
Grover's Corners
ott fekszik az Appalache-ösvény pleisztocén korban keletkezett gránitján.
Mondhatni...
- Elég hangos itt hátul. - Bocs, hogy mondod?
A mi kis városunk.
OLASZ ÉTTEREM ÉS SPORTKÖZPONT
Na mármost, Cassie, Xander ugyan megmutatja neked,
hogy kell gondolázni, de ettől te még nem gondolázhatsz, világos?
Aha, értem.
Csak úgy lehet belőled gondolás, ha egy természeti katasztrófa
vagy fertőző betegség kipusztítja az egész stábot.
De lássuk be, abban az esetben igencsak bezárnám az éttermet!
- Aha. Nem gáz, Giorgio. - Arra utalnék ezzel, Cassie,
hogy nem fogok kivételezni veled.
És ugyan háziasszony-gyakornoknak vettelek fel,
ha összekapod magad, elszánt vagy,
és mindennap bizonyítasz, pár éven belül rendes pincérnő lehet belőled.
Király.
Nagyon inspiráló volt.
Sajnos nem maradhatok, hogy felügyeljelek.
Nagybevásárlást tartok, Dustynak is viszek rizses pufit.
Úgyhogy ma kövesd Xandert, oké?
Mit veszel Dustynak?
- Mutasd meg, hogy kell evezni, Xander! - Jó.
Sima mozdulatokkal! Mindjárt ebédeltetünk, bébi, nosza!
Csak a biztonság kedvéért: mindegy, milyen sima a mozdulat,
a gondola magától halad.
Menő. Ez mennyire megalázó!
Az új hosszú távú tervem, hogy pincérnő legyen belőlem,
pont, mint a tinikorú lányomból.
Valahol el kell kezdeni. És haladni a ranglétrán.
Bár megjegyzem, hogy Giorgio hat éve nem léptetett elő.
Na igen. Egyelőre még nem tudom, mi az életcélom,
de otthon ülve becsavarodok.
És tudod, mit?
Így legalább anyagilag független lehetek.
Igen, csak egy étterem, de nem sokan
alkalmaznának egy 39 éves anyát, aki eddig csak otthon dolgozott...
Hát, ha az segít, itt senki nem fog ítélkezni, vagy ilyesmi.
Kösz.
Jesszusom!
Mit keres itt az anyám?
- Jézus Krisztus! - Mi az?
Semmi. Csak nincs háziasszony.
Üljünk le magunktól!
Oké.
Van ott egy kedves kis boksz.
- Oké. Izzy? - Tudom, hogy meglátott.
Vagy valamelyik asztal itt?
Annyira szégyell, hogy rám sem bír nézni?
Épp csak nem fut.
Hogy mondtad? „Senki nem fog ítélkezni”?
Akarnál gyakorolni az evezővel...
- Mi? - ...vagy más vizekre eveznél?
Bocs, befogom.
Emily, járj hölgyhöz méltón! Mégis kinek képzeled magad?
Ó, papa, rémes vagy!
Egyszer azt mondod, húzzam ki magam,
aztán meg csúfolsz. Eleresztem a fülem mellett.
Elnézést! Itt az áll, hogy gyors csókot ad. Ő nem az apám?
- De... - Muszáj az apját játszanom?
Mindenki tudja, hogy randizunk, nem?
- Ja. - Oké, menő.
Ja, és a tollaslabdázás nagyon zavaró.
Ó, tényleg. Sajnálom, de elfelejtettem lefoglalni az egész termet...
Jó, akkor tartsunk öt perc szünetet, addig átnézem a jegyzeteimet,
hogy átgondoljam a jelenetet!
A jegyzeten az online kapható magyarázót érti?
Igen.
- Hahó! - Szia!
- A híres rendező munka közben. - Mit keresel itt?
Nincs órád?
Betettem egy filmet a gyerekeknek.
Amit soha nem szoktam.
De az az érzésem támadt, hogy nem egyszerű Trinával a próbákon.
Igencsak az én hibám.
Nem, nem. Tök releváns kérdései vannak.
Én csak... szóval, nem értek a színházhoz.
- Na igen. - Talán segíthetek.
Srácok! Vége a szünetnek! Hahó!
Ez nem öt perc volt, és nem vagy a tanárunk.
Nem vagyok. De tudok egyet s mást A mi kis városunkról.
Nahát!
- Mi a probléma a darabbal? - Hogy gáz.
Tudom, hogy kötelező olvasmány, de nehéz fogódzót találni rajta.
Konkrétan semmi se történik benne.
Se díszlet, se jelmez.
Ássuk bele magunkat kicsit! Miről szól a jelenet, Trina?
- Hogy apám egy pöcs. - Trina!
Komolyan, ebben a jelenetben kifejezetten lekezelő és idegesítő.
Legszívesebben ellökném.
Oké. Ez eléggé extrémnek tűnik, és ha nincs benne a darabban...
Ellökhetsz. Csak ne túl erősen, és az arcomra vigyázz!
- Oké. Jöhet a szöveged! - Jó.
Oké.
Emily, járj hölgyhöz méltón!
- Mégis kinek képzeled magad? - És te kinek képzeled magad?
Hűha! Oké. Ez remek volt.
- Remek megérzés volt, Trina. - Nagyon jó. Nagyon is.
- Csodás. - Ne felejtsük...
Na, kezdenek beindulni a dolgok.
Ja. Mi lenne...
Kezdjük elölről a jelenetet, oké?
- Oké. - Remek.
- Vissza kell mennem az órámra. - Ó, ne, ne! Kérlek, maradj!
Valahogy a jelenléted kifejezetten jót tesz.
Jó, életerős taszajtás volt.
Imádom ezt a ruhát. Honnan van?
Csak magamra kaptam valamit.
De a narancssárga régóta a kedvenc színem.
Üdvözlöm a hölgyeket! Hoztam az italokat.
És én is itt vagyok.
Bizony. A legnevetségesebb étteremben,
a ranglétra legalján.
Szóval, anyám, csak tessék, ne kímélj!
Manapság ezt jelenti az „uralkodó”?
Na ja. Szóval, csak tessék!
Cass, fogalmam sem volt, hogy itt dolgozol.
Ő a lányod?
Na, álljunk meg egy szóra!
Pontosan tudtad, hogy itt dolgozom, igaz?
Biztos Giorgio kotyogta el, és ezért tartod itt
ezt a kis megbeszélést az első munkanapomon.
Ez nem megbeszélés.
Mindegy. Nem fogod ezt is megmérgezni nekem.
Rémesen szomorú ember vagy.
És az életem sokkal jobb, mióta nem vagy részese.
Toxikus vagy, és kizárlak az életemből. Végeztem veled.
Kell még mondanom valamit?
A napi ajánlatot kihagytuk.
A menüre felkerült egy különlegesség. A cukkinis bütyök.
Olyasmi, mint egy csirkemellcsík, csak cukkiniből,
és rövidebb. Mint egy bütyök.
Rém finom.
Elnézést a jelenetért!
Semmi baj, Izzy. Bár kérdésem azért lenne.
Na, hál’ istennek!
Szóval, két cukkinis bütyök elég lesz vajon,
vagy egy talicskányit rendeljünk?
Emily, járj hölgyhöz méltón!
- Mégis kinek képzeled magad? - Papa, rémes vagy!
Egyszer azt mondod, húzzam ki magam,
aztán meg csúfolsz.
Eleresztem a fülem mellett.
- Azta! - Hű, ez remek volt, Trina.
- Szinte én is éreztem. - Aha. Komolyan.
Javasolhatok valamit?
Ajaj! Kezdődik. Ahogy sejtettem.
A lelkész bácsi szerint sok ez az erőszak egy iskolai darabban.
Azt akartam mondani, menne ez biztonságosabban is.
- Megmutatná, atyám? - Ó, ugyan, nem tudom.
Sokat segítene.
Szerintem Reuben atyát már várják a tollasozók.
Mi meg folytassuk a darabot!
- Mutathatok pár dolgot. - Komoly? Oké, állat!
- Ne már! - Ezt meg ki gondolta volna?
- Váratlan, de bejövős. - ...így.
Aztán ökölbe szorítod a jobb kezed, a balt pedig a mellkasára helyezed.
Ezzel méred fel a köztetek levő távolságot.
Aztán bemutatod az öklödet a közönségnek,
de amikor pont betalálnál,
ellazítod az öklöd, és az ujjaid csak meglegyintik.
És ahogy beviszed az ütést, elfordítod a tested, és ballal toppantasz.
Így.
- Azta! Ez nagyon... - Na, ne! Nem talált be.
Hallja, Reuben atya, ez állati volt. Honnan tud ilyeneket?
Legyen elég annyi, hogy gyerekként rengeteg birkózást néztem, és...
választhattam a pankráció és a szeminárium között...
Mi van még a tarsolyában?
Hát, nem ma volt. És nem akarok földhöz teremteni egy diákot.
- Oké, de apán kipróbálhatja. - Egy pill... Mi van?
Ne! N... Várjunk! Jó ötletnek...
Mert, ugye, egyre inkább eltávolodunk a szövegtől.
Dusty, pont erről beszéltünk!
Hogy a diákokkal más hangot üssünk meg.
Hogy relevánsabbnak érezzék a tananyagot,
kapcsolódhassanak hozzá.
Ráadásul Trinánál is rohadtul bevágódnál.
Na, mi lesz?
Na jó. Legyen! Csináljuk! Oké!
Rendben. Csak nyújtanék egy kicsit.
Van egy enyhe lágyéksérülésem. Ó, ez az! Máris jobb.
- Csak finoman! - Persze.
Komolyan mondtam.
Hogyne, de régebben volt maguknak...
Szóval, mi ez az egész a lányoddal?
Nem akarjuk, hogy elrontsa a délutánunkat, ugye?
Oké. Csak szétszórtnak tűnsz.
Dehogy! Ilyen a fejem, amikor koncentrálok.
Ne szívd mellre, drágám!
Rendben, drágám!
Váltsunk témát!
Az egyik régi táncpartnerem lótenyésztő volt.
Ha jól emlékszem, a hölgy még díjlovaglásra is járt velük.
Nem vagyok odáig a lovakért.
Nem?
Miből gondolhattam, hogy érdekelhetnek...
Akkor melyik a kedvenc állatod?
Izzy, engem kicsit sem érdekel, hogy a lányod gyűlöl.
Nem gyűlöl.
Csak ilyen korszaka van.
És igen, kizárt az életéből, bármit is jelent ez.
Nemrég azzal vádolt, hogy képtelen vagyok szeretetre.
És azzal mi a baj?
Rém udvarias vagy, de a lelked mélyén ítélkezel felettem.
Valóban?
Egyszer el akartam hagyni... amikor még fiatal volt.
Akkor költöztünk Deerfieldbe. Én...
Itt akartam hagyni.
Boldog volt itt, és...
Nagyon szerették egymást Marthával.
Én meg kurvára unatkoztam, és gondoltam, lelépek.
FOLYTATOD?
Szóval ez vagyok én.
Ítélkezz felettem nyugodtan!
Anélkül is, hogy megismernéd az érem másik oldalát.
Azt hiszem, azt pont most ismertetted.
Hiszen, Izzy, nem mentél el.
Nyilvánvaló, hogy nem, mivel itt vagy. Meg eleve kit érdekel?
Te lennél az első, aki el akar menekülni a problémái elől?
Mit gondolsz, én nem követtem el rémes dolgokat mások terhére?
- A legtöbb rokonom gyűlöl. - Komolyan?
- Miért? - Idővel megérted.
Nem akarom, hogy tökéletes légy.
Őszinteségre vágyom, és kész.
Mi lenne, ha elmennénk valami intimebb helyre?
Nagy kedvem van hozzá.
Lelépnek fizetés nélkül?
Ja, rengetegszer előfordul.
És levonják a lóvénkból, ha esetleg utánuk rohannál.
Nem, nem, menjen csak! Megkapta, amiért jött.
Ebédre sem bírt itt maradni, ami dettó engem igazol.
Csak fura.
Nem láttam, hogy bármit csinált volna.
Nem ismered az előzményeket.
Ja. Miatta nem volt soha rendes melóm.
- Komolyan? De mégis, mit művel? - A sárba tipor.
Kicsinál. Állandóan.
Egész életemben ez volt. Ha valamiben
jó voltam, teszem azt a táncórán vagy énekórán.
Vagy amikor munkát kerestem, jelentéktelen senkinek éreztem magam miatta.
Egy ponton besokalltam, és már nem is próbálkoztam.
Aha. Oké.
Mi az, hogy: „Aha, oké”? Tán nem hiszel nekem?
Dehogynem. Elég brutális.
- De te vagy 40 éves vagy... - Harminckilenc.
Harminckilenc? És még mindig anyádat hibáztatod?
Elnézést, hölgyem, kaphatnánk étlapot?
A hölgy még betanul. Mindjárt megyek, rendben?
Nem, nem csak egy gyakornok vagyok!
Mit... Cass, ne, ne! Várj!
A nevem Cass, én szolgálom ki önöket ma.
Én kívülről tudom az étlapot.
Kérem, nézzen bele még egyszer!
Rendben.
Hajrá, Reuben atya!
Ez az!
Ez az, Reuben atya!
Ó, baszki!
Kutya bajom. Jó móka volt? Bejött?
Vagy már nem is tisztelsz, és oda a vonzalom is?
- Abból a piciből veszíteni... - Ó, ez jó volt.
Nem, csak hülyülök. De tényleg jó volt.
Ja. És jól vagy?
Mert hát úgy tűnt, hogy... Szóval láttam...
hogy a hátadat tapogatod.
Ó! Én? Hogy... Csak rájátszottam.
Én csak tapasztalt színészként eladtam a jelenetet.
Hiszen régen Willard professzorként álltam a deszkákon...
Jézusom, már megint úgy beszél!
Alice, azon gondolkodtunk,
hogy még több pankráció kéne a darabba.
Igen! Megvarrnánk a saját jelmezeinket,
a színpad lehetne a tornaterem közepén, és körbeülnék.
Körszínház.
Az a neve, hogy körszínház.
Szemben a tipikus boltíves színpaddal, vagy a kifutóssal.
- Ezt azonnal hagyd abba! - Úgy lesz.
Oké, srácok, szerintem tökre meg tudjátok csinálni.
Én viszont látványosan szörnyű vagyok ebben.
Szóval szeretném, ha a saját képetekre formálnátok.
Oké! Menő!
- Kösz, Alice! - Szivi.
Hát, legalább nem fog beszólni neked.
Ja.
Mondjuk, az apa-lánya viszonyon ez sem segített.
És ha nem kéne mindent azonnal megoldanod?
Lehet, hogy dühös akar maradni egy ideig.
Nem is tudom. Tinédzser.
És a mai nap totális katarzist jelentett neki.
Aha. Ebben lehet valami. Talán arra lenne szüksége...
Hogy lássa, ahogy az apja seggét szétrúgja egy pap.
Bár valójában nem rúgta szét.
- Csak játszásiból ment, ugye. - Ó, 100%-ig.
- Nemrég voltam vért adni. - Oké.
- Nem akarom részletezni. - Oké, vágom.
Itt a számla, de csak nyugodtan, ráérnek!
Ja, és borravaló adható.
Húsz százalék az átlagos, de ki akar átlagos lenni,
- ugye, Eagleson edző? Igaz? - Igen.
Cassie! Mi a fenét csinálsz?
Kiszolgáltad a vendégeket?
Hol van Xander? És hol a szalag rólad?
Azt tettem, amit mondtál.
És rábeszéltem Eagleson edzőt egy csomó extrára.
Na, ezt csináltam.
Ja. Randira jött a legújabb csajával.
„Leves-szendó” menüt akart rendelni
egy üveg házi borral,
ami nemcsak a legolcsóbb, de a legótvarabb is az étlapon.
Boca Raton Merlot Dél-Florida északi vidékéről!
Giorgio! Ez egy olasz étterem! Olasz bort kéne árulnunk!
Florida az amerikai Olaszország!
Találtam a pincében pár palack régi olasz bort,
és összepárosítottam őket a fogásokkal.
Olajbogyó és Prosecco előételnek.
Prosecco?
Aztán egy kellemes Pinot Grigio parmezános salátával,
- majd egy finom Sangiovese... - Sangiovese?
...a tészta mellé.
A végén némi gelato és limoncello.
A számla vége pedig nem 50 dollár volt, hanem 300.
És amennyire én tudom,
Nattel nemigen mondhattok nemet a könnyen jött lóvéra.
- El ne ereszd, Giorgio! - Hahó!
Ilyen jó ebédem még nem volt itt, pedig járok ide eleget.
Köszönöm, Cass!
- Oké. Én köszönöm, edző. Hajrá, Hooves! - Igen!
Igen. Hajrá, Hooves! Üssük meg őket!
Azt hiszed, hogy kihagyhatod a lépéseket, és egyből felszolgáló lehetsz?
Nem, annál többet akarok.
Kezdjük menten Xander előléptetésével!
Hat éve itt dolgozik. Szüksége van rá.
Ez nem így működik, Cassie! Itt én vagyok El Capitano!
Remek. Akkor tegyél meg másodkapitánynak!
Ezt nem hiszem el, Cass!
Egy órára hagytalak egyedül, hogy nagybevásárlást intézhessek,
te meg szembemész minden kívánságommal és felülírsz mindent
Giorgio szabálykönyvében.
Hajszálpontosan erre számítottam!
- Hajrá! Ez az! Büszke vagyok rád. - Micsoda?
Állati!
Igen! Üdv ami familiában! Szívd magadba!
Megérdemled.
Ja.
És ez pedig az én privát táncstúdióm.
Mindenki kíváncsi rá, de csak páran láthatják.
Az igen! Nos, igazán megtisztelő.
És mi most... Mit is csinálunk itt?
A többi szobában kupi van.
Szerintem tökre rend van.
Lóghatunk itt, de kérlek, ne akard, hogy táncoljak neked!
Ó, Izzy, azért csaltál ide, hogy táncolhass nekem?
Vedd megelőző intézkedésnek!
Te szomorú kis lélek!
Kapd be!
Nagyon szeretném, ha táncolnál nekem, de ez még jobban érdekel.
Mikor kezdődött?
Sok táncossal dolgoztam, Izzy. Találkoztam már testképzavarral.
Nincs nekem bajom a testemmel. Csak nem akarom bámulni a tükörben.
És hogy állsz azzal, hogy mások láthatják?
Aha.
Nem akarom, hogy kivesézz, jó?
Ne felejtsük el, hogy fizikoterapeuta vagy!
Így van.
Maradjunk inkább a testiségnél?
- Vetkőzz le! - Freya, én...
A tükörnek mondtam.
Azt nézd meg!
Nézd azt a sima, tükröződő felületet!
- Eszem megáll, mire veszel rá! - Hagyd abba!
Gyere ide!
Nagyon tetszik.
Minden, amit látok.
M.O. WALSH REGÉNYE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Varga Attila