Freya?
Pozdravljena. Tu županja Fontaine.
Sicer sva zmenjeni za konec tedna, a urnik se mi je sprostil,
pa me je zanimalo, ali bi šli na kosilo danes.
Dobro. Poslala ti bom podrobnosti. Se vidiva.
V tem stolpcu je denar, ki sem ga dobila s prodajo spletnih nakupov.
Te opekače sendvičev sem prodala na garažni razprodaji, te pa preko spleta.
Koliko si jih kupila?
Veliko.
Po Mikeyjevem odhodu sem bila zelo zmedena.
Sploh ne maram popečenih sendvičev. Sendviči morajo biti mrzli.
V redu je, Natalie.
Odplačala boš dolg.
Tega sicer ne maram reči,
a nekaj bi zaslužila, če bi gostu zaračunala najemnino.
Saj sem hotel plačati.
Ja. Ne bom računal najboljšemu prijatelju.
Poleg tega zjutraj rad poslušam njegovo stopicljanje.
Kot prvo, ne stopicljam. Moja stopala so težka in močna.
In kot drugo, to je samo začasno.
Čez nekaj tednov grem domov. Ne razvadi se preveč.
Če bo šel kdo v trgovino, lahko kupi mini riževe krekerje?
- Cass kupi take z morsko soljo. - Velja, D.
Ko sta s Cass povedala za samoeksploracijo,
- sem mislil, da delata napako. - Ja, pogovarjala sva se o tem.
Zdaj ko živiš pri meni in Cass dela zame,
počasi vidim prednosti.
Cass dela zate?
Ja. Danes začne delati v Giorgio'su. Vse bo ostalo v družini.
Nikar ne skrbi, Veliki D. Tudi ti napreduješ.
Sam tega ne bi zmogel.
Hvala.
Zapustil si ženo in dom.
Hči se ne pogovarja s teboj.
Saj se. Pogovarjava se.
Res? Sav, nisi rekla, da se Trina ne pogovarja z D-jem?
Saj se ne.
Mogoče se res manj pogovarjava, odkar sem se odselil.
A še vedno točno vem, kaj se dogaja z njo.
Bo prišla pote?
V redu, dobro.
Prišla pote? Z avtom? Ne. Težka bo.
Obljubila je, da ne bo vozila, dokler ne naredi vozniškega izpita.
- Prejšnji teden ga je. - Kaj res?
Krasno.
Tako hitro odrastejo, kajne?
Ura teče, nič ne reče.
- Dobro. Vzemita malico. - Hvala, Giorgio.
Hvala, Giorgio.
Nauči se česa. Nauči kaj.
D, si postlal posteljo?
Vodna je. Težko je.
Walter. Walter.
Tukaj.
Kaj se dogaja?
Je to kaka spolna zadeva? Niti vrat nisi zaklenil.
Čarobni trik vadim.
Le da ne vem še, kako se rešiti.
Walter.
Ni čudno, da rabiš fizioterapijo, če se takole zvijaš.
Kaj bi Freya rekla?
Mislim, da bi bila navdušena.
Torej se zanima za čarovnijo?
Ne vem. Večina se zanima za čarovnijo.
Ne veš? Svoje telo si ji prepustil, pa ne veš ničesar o njej?
Nekaj že vem. Veliko oranžnih oblačil ima.
Najljubša barva ni dovolj.
- Gre za vajin zmenek? - Ni ravno zmenek.
Rotila me je, naj jo peljem vem. Le privolila sem.
Je to zaradi tvoje vizije?
Ne.
V viziji sem se le peljala nekam.
DUH
MORAŠ UGOTOVITI, KDO SI
Prisrčno.
Ne vem, kaj pomeni.
Zelo si zagnana.
Moraš pa narediti prostor še za koga.
- Naj življenje ne mine prehitro. - Dobro.
Nisem prišla poslušat kvazi filozofa.
Če ne veš ničesar koristnega, imam pametnejše opravke.
Saj res. Freya je nekoč omenila, da ima rada konje.
Krasno. Naj pripeljem konja na kosilo?
Res, Walter.
Če obstaja ključ za to verigo, bi ga nekdo moral zavreči.
Hvala za prevoz v šolo, Trina.
Mimogrede, dober položaj rok.
Saj bi šel s skirojem,
a sem si včeraj pretegnil mišico. V dimljah.
Zato se bom malo spočil.
Dimlje bom spočil. Dimlje starega moškega...
Še enkrat reci dimlje, pa boš šel peš naprej.
No, vidiš. Savannah, sem rekel, da se pogovarja z menoj.
Pogovoriva se.
Prav. Kaj se dogaja med vama z Alice?
- Sta se že poseksala? - Trina.
Ti si se hotel pogovoriti.
Ti pa si hotela jasnejše meje. Zakaj si torej jezna, da sem se izselil?
Ne veš, zakaj sem jezna, ker si se izselil?
Uvajam spremembe, zaradi katerih bom boljši oče, soprog in moški.
- Baje nista seksala. - Kako veš?
- Pri dramskem krožku so se pogovarjali. - Naj se držijo drame na odru.
Ta je še bolj zanič od tvojega spolnega življenja.
Trina.
Odkar je Alice zamenjala go. Stebel, je igra obupno zanič.
- Katero igro delate? - Naše mesto.
Naše mesto. To je klasika. Vesta, da sem igral v Našem mestu?
Vse bolje in bolje je.
Ja. Igral sem častitljivega profesorja Willarda.
V šolski igri si igral učitelja.
Ljubi bog. Tvoje življenje je res tragično dolgočasno.
To je ena boljših vlog.
Ne bi vedela, ker je Alice nesposobna.
Misli, da lahko kar pride in vse prevzame.
Prepričan sem, da se vsi trudijo.
Nihče se ne trudi. Res je zanič.
Ja. Čisto nihče se ne trudi.
Grover's Corners. Naj vidim.
Grover's Corners
leži na pleistocenskem granitu na Apalaški poti.
Če lahko povem...
- Zadaj je precej glasno. - Kaj?
Naše mesto.
Cassie, Xander ti bo sicer pokazal,
kako upravljati gondolo, a je ne boš upravljala, prav?
Ja. Razumem.
Gondoljerka bi lahko postala le, če bi naravna katastrofa
ali kužna bolezen pomorila celotno osebje.
A v tem primeru bi najbrž zaprl restavracijo.
- Razumem, Giorgio. - Vedi, da nisi deležna protekcije.
Začela boš kot pomočnica gostiteljice,
a če se boš potrudila in garala
čisto vsak dan, boš čez par let mogoče natakarica.
Fino.
Navdihnjeno se počutim.
Žal te ne morem nadzorovati.
Po riževe krekerje za Dustyja moram.
Zato danes opazuj Xanderja, prav?
Kaj boš kupil Dustyju?
- Pokaži ji, kako se dela z veslom. - Ja.
Enakomerni veslaji. Kosilo imamo. Dajmo.
Ni važno, kako enakomerni so veslaji,
gondola se sama premika.
Fino. Ponižujoče.
Moj novi dolgoročni cilj je biti natakarica
kot moja najstniška hči.
Nekje je treba začeti. Lesti po lestvici.
Je pa res, da že šest let nisem napredoval.
Ne vem še, kakšen je moj cilj, moram pa ven iz hiše.
Veš, kaj?
Tako bom vsaj deloma finančno neodvisna.
Res je samo Giorgio's, a redki bi zaposlili
39-letno mamo, ki je delala le zase.
Če kaj pomaga, dvomim, da te bo kdo prišel sem obsojat.
Hvala.
Ljubi bog.
Kaj moja mama dela tu?
- Sveta nebesa. - Kaj?
Nič. Vidim, da ni gostiteljice.
Sami se posediva.
Prav.
Tisti separe tam se zdi v redu.
- Prav. Izzy? - Vem, da me vidi.
Tu je polno miz.
Tako sram jo je, da me ne more niti pogledati?
Stran beži.
Kaj si že rekel? Da me ne bo nihče obsojal?
Bi rada vadila z veslom?
- Kaj? - Ali teslom?
Se opravičujem.
Emily, normalno hodi. Za koga se imaš?
Očka, grozen si. Najprej govoriš, naj se ravno držim,
nato me obkladaš z žaljivkami. Ne poslušam te.
Se opravičujem, tu piše, da me poljubi. Ni moj oče?
- Ja. - Je prav, da igram njenega očeta?
Vsi vedo, da hodiva, ne?
- Ja. - Prav.
In badminton me moti.
Ja, se opravičujem. Pozabila sem rezervirati celo telovadnico.
Vzemimo si pet minut odmora, da preberem svoje zapiske.
Morda razvozlamo prizor.
- Vaše zapiske ali z interneta? - Z interneta.
- Hej. - Hej.
- Znana režiserka. - Kaj delaš tu? Nimaš pouka?
Ja. Film gledajo. Kar je zelo redko.
Dobil sem občutek, da ti Trina nagaja pri igri.
Najbrž je moja krivda.
Ne, ne. Dobra vprašanja postavlja.
Le... Ne spoznam se na gledališče.
- Ja. - Morda lahko pomagam.
Družba, konec odmora.
To ni bilo 5 minut in ti nisi naš učitelj.
Res nisem, se pa spoznam na Naše mesto.
Vau.
- Kaj je narobe? - Bedno je.
Vem, da je besedilo pomembno, a težko se poistovetim.
V igri se nič ne zgodi. Nimamo ne kulis ne kostumov.
Malo pobrskajmo. Trina, o čem gre v tem prizoru?
- Moj oče je kreten. - Trina.
V prizoru je zelo vzvišen in zoprn. Najraje bi ga potisnila.
To se zdi skrajno. In če tega ni v scenariju...
Lahko me potisneš. Le ne premočno in ne v obraz.
V redu. Ponovi stavek.
Dobro.
Emily, normalno hodi.
- Za koga se imaš? - Za koga se ti imaš?
Vau. Dobro. To je bilo dobro.
- Dober instinkt, Trina. - Zelo dobro. Ne pozabimo...
Stvari postajajo zanimive.
Ja. Začnimo od začetka prizora. V redu?
- Prav. - V redu.
- Nazaj v razred moram. - Ne, ne. Ostani, prosim.
Tvoja prisotnost je pravzaprav zelo v pomoč.
Dobro. Dobro si ga potisnila.
Krasna obleka. Kje si jo kupila?
Bila je prva stvar, ki sem jo našla v omari.
Oranžna barva mi je od nekdaj všeč.
Pozdravljeni. Pijačo sem prinesel.
Tudi jaz sem tu.
Ja. Delam na najnižjem delovnem mestu v najbolj trapasti restavraciji.
Čakam tvoje komentarje, mama.
Takšne so dandanes kraljične?
Ja. Daj si duška.
Cass, nisem vedela, da delaš tu.
To je tvoja hči?
Samo malo.
Dobro si vedela, da delam tu, kajne?
Najbrž ti je Giorgio povedal. Zato imaš čisto slučajno
današnji sestanek tu, med mojo prvo izmeno.
To ni sestanek.
V redu je. Ne boš me spravila v slabo voljo.
Si zelo žalostna oseba
in moje življenje je veliko bolje, odkar te ni v njem.
Toksična si in odrezana. Zame ne obstajaš.
Lahko greva?
Posebno ponudbo morava povedati.
Danes imamo na meniju posebno novo jed. Bučkine prste.
Podobni so piščančjim trakcem, a so iz bučk
in so krajši. Bučkini prsti.
Slastni so.
- Naj se ti opravičim. - V redu je. Imam pa nekaj vprašanj.
Zdaj pa bo.
Bi naročili posamezne bučkine prste ali celotno stopalo?
Emily, normalno hodi.
- Za koga se imaš? - Očka, grozen si.
Najprej govoriš, naj se držim ravno,
nato me obkladaš z žaljivkami. Ne poslušam te.
- Vau. - Trina, to je bilo sijajno.
- Čutila sem to. - Jaz tudi.
Lahko nekaj predlagam?
Zdaj pa bo. Pričakovano. Oče misli, da je preveč nasilno za šolsko igro.
Hotel sem reči, da obstaja varnejši način.
- Nam lahko pokažete? - Kaj pa vem.
Pomagalo bi nam.
Oče Reuben se gotovo mora vrniti k badmintonu. Nadaljujmo.
- Lahko vam pokažem nekaj trikov. - Res? Zakon.
- Daj no. - Od kod zdaj to?
Ne vem, mi je pa zelo všeč.
Z desno roko narediš pest, levo daš na njegov prsni koš.
Tako določiš razdaljo med vama.
Občinstvu takole pokažeš pest,
tik pred obrazom pa jo sprostiš in ga samo oplaziš s prsti.
Hkrati zviješ telo in z levo nogo udariš ob tla.
Takole.
- O vau. - Ni ga zares.
Vrhunsko, oče Reuben. Kako veste vse to?
Kot otrok sem veliko gledal rokoborbo.
Moral sem izbrati med duhovništvom ali WWE.
Kaj še znate?
Že dolgo je tega. Nočem pretepsti dijaka.
- Lahko poskusite na mojem očetu. - Kaj?
Ne. Samo malo. Je to pametno? Vse bolj se odmikamo od knjige.
Dusty, o tem sva govorila.
Kako se povezati z dijaki na njihovi ravni.
Jim dati občutek, da je učni program vpet v njihova doživetja.
Lahko se prikupiš Trini.
Daj.
Prav. Naj bo. Ja.
Dobro. Najprej raztezna vaja.
Dimlje sem si poškodoval. O ja. Dobro.
- Ne bodi pregrob. - Prav.
Resno mislim.
Bi se rada pogovorila o hčeri?
Ne. Nočem, da nama to pokvari popoldneva.
Dobro. Se pa zdiš nekoliko raztresena.
Ne, samo osredotočam se.
Tega ne jemlji osebno, dragica.
Prav, dragica.
Načniva drugo temo.
Nekdanja soplesalka je imela konje.
Mislim, da je tekmovala v dresurnem jahanju.
Konji me ne zanimajo preveč.
Ne?
Le zakaj sem mislila, da te?
Katera pa je tvoja najljubša žival?
Dol mi visi, če te hči sovraži.
Ne sovraži me. Trenutno preživlja čudno obdobje.
Je pa res prekinila stike.
Obtožila me je, da nisem sposobna ljubiti.
Kaj je narobe s tem?
Vljudna si, a vem, da me v sebi obsojaš.
Te res?
Ko je bila majhna, sem jo hotela zapustiti.
Ravno smo se preselili v Deerfield.
Tu sem jo hotela pustiti.
Tu je bila srečna.
Z Martho sta se imeli radi.
Jaz pa sem se tako dolgočasila, da sem hotela oditi.
NADALJUJEM?
Takšna sem.
Lahko me obsojaš, ne da slišiš mojo plat zgodbe.
Pravkar si mi jo povedala.
Vendar pa nisi odšla.
Ker si še tu, si se očitno vrnila. Poleg tega, komu mar?
Misliš, da si prva, ki skuša zbežati pred svojimi težavami?
Misliš, da jaz ne delam bedarij in jezim ljudi?
Večina družinskih članov me sovraži.
- Zakaj? - Spoznaj me, pa boš videla.
Ni treba, da si krasna oseba.
Le laži ne maram.
Si za to, da greva nekam bolj na samo?
To bi mi bilo všeč.
Gresta, ne da bi plačali?
To se pogosto dogaja.
Bodo pa odtegnili nama, zato bi morda šla za njo.
Ne. Kar naj gre. Dobila je, po kar je prišla.
Niti na kosilu ni ostala. Prav sem imela.
Čudno je. Ni se zdelo, da bi karkoli delala.
Ne poznaš celotne zgodbe.
Ja. Zaradi nje nisem nikoli imela prave službe.
- Res? Kaj je naredila? - V nič me daje.
Vedno me daje v nič.
Od malega. Kadarkoli mi je kaj šlo,
na primer ples ali petje.
Ko sem se začela prijavljati za službe, mi je dala vedeti, da sem nesposobna.
Preprosto sem se nehala truditi.
Ja. V redu.
Kako to misliš? Mi ne verjameš?
Ne. Zveni grozno.
- Ampak stara si 40 let. - Devetintrideset.
Devetintrideset. In še vedno kriviš mamo?
Oprostite, gospodična. Lahko dobiva jedilni list?
Pripravnica je. Takoj pridem.
Ne, nisem samo pripravnica.
Kaj delaš? Cass, ne, ne. Čakaj, čakaj.
Sem Cass in danes bom vaša natakarica.
Jedilni list poznam na pamet.
Še enkrat pokukajte.
Ja.
Dajmo, oče Reuben!
Ja!
To, oče!
Ojej.
Saj je v redu. Je bilo zabavno? Si uživala?
Sem še spoštovanja vreden in privlačen?
- Že prej nisi bil ravno najbolj. - Krasno.
Ne, super je bilo.
Si v redu?
Vmes se mi je zdelo, da se držiš za hrbet.
Mislim, da sem bil prepričljiv.
Sem izkušen igralec, ki je igral častitljivega profesorja Willarda.
Spet govori s čudnim glasom.
Alice, razmišljali smo,
da bi v igro dodali več rokoborbe.
Lahko naredimo kostume
in oder sredi telovadnice, ljudje pa bi sedeli okoli njega.
V krogu. Temu se reče v krogu.
Obstajata pa še proscenij in stranski oder.
- Prosim, nehaj govoriti. - Bom.
Ja. Seveda lahko. Meni več kot očitno ne gre.
Ja. Predstavo prilagodite sebi.
V redu. Zakon.
- Hvala, Alice. - Ja.
- Vsaj ni več odrezava do tebe. - Ne.
Mislim pa, da nisem popravil najinega odnosa.
Mogoče ni treba takoj popraviti vsega.
Mogoče mora nekaj časa biti jezna.
Konec koncev je najstnica.
To je bilo katarzično doživetje zanjo.
Ja. Mogoče imaš prav. Mogoče mora vsake toliko časa videti,
kako duhovnik nabuta njenega očeta.
Te pa ni nabutal, ne?
- Samo igral si. - Totalno.
Nedavno sem bil na krvodajalski.
- Nočem govoriti o tem. - Prav.
To bom pustila tu, ko boste pripravljeni.
Lahko izberete višino napitnine. Običajno je 20 %, a kdo želi biti običajen?
Ni tako, trener Eagleson?
Cassie, kaj pa delaš, zaboga?
Si postregla tisto mizo? Kje je Xander? Kje imaš trak?
Veš, kaj sem naredila?
Trenerju Eaglesonu sem prodala vse in še več.
Prišel je na zmenek z najnovejšo punco.
Hotel je naročiti juho, sendvič in steklenico hišnega vina,
ki je najcenejše vino na meniju in je prav ogabno.
To je merlot iz severnega dela južne Floride.
V italijanski restavraciji bi moral prodajati italijansko vino.
Florida je Italija Amerike.
V tvoji kleti sem našla lepa italijanska vina. Kombinirali smo.
Najprej olive in prosecco.
Prosecco?
Nato pinot grigio in solata z jajčevci.
- Sledil je slasten sangiovese... - Sangiovese?
...s testeninami.
Za konec pa sladoled in limoncello.
Kar pomeni, da je bil račun 300 $ namesto 50.
In kolikor vem, z Nat potrebujeta denar.
Enkratna je, Giorgio.
To je bilo najboljše kosilo, pa veš, da sem kar naprej tu.
Hvala, Cass.
- Hvala, trener. Kopita za vedno. - Ja!
Ja. Gremo, Kopita! Čas je za tekmo.
Misliš, da lahko preskočiš vse korake in postaneš natakarica?
Ne. Hočem več.
Ja? Najprej bova povišala Xanderja.
Tu dela že šest let. Mora napredovati.
Ne gre tako, Cassie. Jaz sem vodja restavracije.
Pa me imenuj za pomočnico vodje.
Saj ni res, Cass.
Samo za eno uro te pustim samo, da skočim v trgovino,
ti pa kljubuješ mojim željam in na novo napišeš knjigo pravil.
Upal sem, da se bo to zgodilo.
- To mi delaj. Ponosen sem nate. - Kaj?
Sijajno.
Ja. Dobrodošla v moji familiji. Vdihni.
Zaslužila si si.
Ja.
To pa je moj zasebni plesni studio.
Vsi bi ga radi videli, a le redki smejo noter.
O ja. Počaščena sem.
Zakaj sva tu?
Druge sobe so razmetane.
Meni se ni zdelo tako.
Tu se lahko sprostiva, če le ne boš težila, da moram plesati.
Si me zvabila sem, da bi mi zaplesala?
Samo prehitela sem te.
Res si zelo žalostna oseba.
Klinc te gleda.
Zelo rada bi te videla plesati, a me to veliko bolj zanima.
Kdaj se je začelo?
Delam s plesalci. Poznam težave zaradi telesa.
Nimam težav, le nočem strmeti v vse v ogledalu.
Te moti, da bi drugi videli vse?
Nočem, da me analiziraš.
- Ne pozabiva, fizioterapevtka si. - Sem, ja.
Si za fizično interakcijo?
- Sleciva te. - Freya...
Oprosti, ogledalu sem govorila.
Poglej to.
Poglej to gladko, odsevno površino.
- Ne morem verjeti, kaj počneva. - Nehaj.
Pridi sem.
To mi je všeč.
Všeč mi je vse, kar vidim.
TEMELJI NA KNJIGI M. O. WALSHA
Prevedla Nena Lubej Artnak