Freya?
Ja, hej. Det är borgmästare Fontaine.
Jag vet att vi skulle träffas i slutet av veckan.
Men jag fick just en lucka i min kalender,
och jag undrar om du vill träffas för lunch idag.
Bra. Jag sms:ar detaljerna. Vi ses snart.
Okej. Den här kolumnen är pengarna jag tjänade tillbaka
genom att sälja allt jag köpt på nätet.
Det här är paninipressarna jag sålde på loppis,
och det här är de jag sålde på nätet.
Hur många paninipressar köpte du?
Tja... en hel massa.
Jag tänkte inte klart efter att Mikey lämnade mig.
Jag gillar inte ens panini.
Smörgåsar ska serveras kalla, bara så.
Du, det är ingen fara, Natalie.
Vi ska ordna de här skulderna.
Alltså, jag vill ogärna säga det,
men vi kunde få in lite pengar genom att ta hyra av vår husgäst.
Alltså, jag erbjöd mig att betala.
Ja, och jag tänker absolut inte ta hyra av min bästa polare.
Förresten gillar jag att höra Big D tassa omkring på morgonen.
Okej. För det första tassar jag inte.
Mina fötter är tunga och starka.
För det andra är det här bara temporärt.
Jag återvänder hem om några veckor. Så bli inte för vana.
Jo, och om nån handlar idag kan ni väl skriva upp
såna där små riskakor?
Cass köper jämt såna med havssalt.
Ska bli, D.
Jag måste säga att när du och Cass först pratade
om att göra själv-forskning,
- såg jag det som ett stort misstag. - Ja.
Vi pratade mycket om det.
Ja. Men nu när du bor hos mig och Cass jobbar åt mig
börjar jag inse fördelarna.
Jobbar Cass åt dig?
Ja. Hon börjar på Giorgio's idag. Vi håller det inom la familia.
Men oroa dig inte. Du gör också framsteg.
Jag skulle själv aldrig kunna göra det du gör.
Jaha, tack.
Lämna din fru ensam där hemma.
Din egen dotter vägrar prata med dig.
Hon pratar visst med mig. Vi pratar.
Verkligen? Sav, du sa ju att Trina inte pratar med D.
Det stämmer.
Okej. Kommunikationen kanske har avtagit lite grann
sen jag flyttade ut.
Men tro mig, jag har fortfarande stenkoll på Trinas liv.
Jo, ska hon hämta upp dig, vännen?
Okej, bra.
Hämta upp dig i vadå? En bil? Nej, knappast.
Nej. Trina lovade att inte skjutsa nån
förrän hon har tagit körkort.
- Hon tog körkort förra veckan. - Gjorde hon?
Utmärkt.
De växer upp så fort, eller hur?
Tiden marscherar på.
- Okej. Ta era lunchpåsar. - Tack, Giorgio.
Tack, Giorgio.
Gå och lär. Gå och undervisa.
D, har du bäddat sängen?
Det är en vattensäng. Svår att bädda.
Walter. Walter.
Här nere.
Va...
Vad i hela friden?
Är det nån sexgrej? Du har inte ens låst dörren.
Jag övar på ett magiskt trick.
Jag har inte kommit på hur jag ska komma ut än.
Walter. Okej.
Inte konstigt att du behöver fysioterapeut
om du knycklar ihop dig så här.
Allvarligt, vad skulle Freya säga?
Hon skulle nog bli rätt imponerad.
Så Freya gillar magi?
Jag vet inte. De flesta gillar nog magi.
Du vet inte? Du anförtror din kropp åt den här kvinnan
utan att veta nånting om henne?
Jag vet en del om henne. Hon bär mycket orange.
Jag menar nåt mer än hennes favoritfärg.
- Handlar det här om er dejt? - Alltså, det är knappast en dejt.
Freya nästan bönföll mig att ta ut henne, och jag sa ja.
Handlar det om din MORPHO-vision?
Nej.
Min vision var bara att jag körde nånstans.
SPÖKE
DU MÅSTE UPPTÄCKA VEM DU ÄR
Sött.
Jag vet inte vad det betyder.
Du är väldigt målmedveten.
Men det är viktigt att ge plats åt andra också.
- Annars kan livet gå en förbi. - Okej.
Jag kom inte hit för nån hemsnickrad filosofi.
Om du inte har nåt viktigt att säga, ska jag gå vidare.
När jag tänker efter
sa Freya en gång att hon gillar hästar.
Toppen. Ska jag ta med en häst till lunchen?
Allvarligt, Walter,
Om det finns en nyckel till kedjorna borde nån kasta bort den.
Jag uppskattar att du kör mig till skolan, Trina. Tack.
Helt rätt rattgrepp, förresten.
Jag hade tänkt ta sparkcykeln, men...
...jag sträckte en muskel igår i ljumsken.
Så jag låter skrället vila idag.
Med skrället menar jag förstås min ljumske. Farsgubbens ljumske...
Om du säger ljumske en gång till, kastar jag ut dig ur bilen.
Där ser du. Nog pratar hon med mig allt, Savannah.
Låt oss ha ett samtal.
Okej. Vad är situationen mellan dig och Alice?
- Har ni legat än? - Trina.
Vadå? Du ville ha ett samtal.
Ja, och du ville att Cass och jag skulle ha tydliga avgränsningar.
Varför så arg för att jag flyttade ut?
Du fattar inte varför jag är arg?
Jag gör förändringar som ska göra mig till en bättre far,
en bättre make och en bättre människa.
- De har visst inte haft sex. - Vem sa det?
Några i dramaklassen pratade.
Tja, dramaeleverna kanske borde hålla sig till drama på scenen.
Tja, drama på scenen är tristare än ert sexliv, så...
Trina.
Sen Alice tog över efter mrs Stebel är pjäsen rena smörjan.
- Vilken pjäs är det? - Vi spelar Vår lilla stad.
Vår lilla stad. Det är en klassiker. Gissa vem jag spelade i Vår lilla stad.
Oj. Det här blir allt coolare.
Ja. Jag spelade den ärevördige professor Willard.
Du spelade en lärare i din skolpjäs.
Jösses. Du lever verkligen ett tragiskt trist liv.
Det var en av de bättre rollerna.
Tja, ingen aning eftersom Alice är värdelös som dramalärare.
Hon tror sig bara kunna valsa in och ta över.
Alla gör säkert sitt allra bästa.
Faktiskt gör ingen sitt bästa. Det är uselt.
Ja. Bokstavligen ingen gör sitt bästa.
Grover's Corners. Få se nu.
Ja, Grover's Corners ligger...
...på det gamla pleistocengranitlagret i Appalacherna.
Om jag får säga...
- Det är väldigt högt här bak. - Ursäkta, vadå?
Vår lilla stad.
GIORGIO'S - ITALIENSK RESTAURANG OCH SPORTCENTER
Alltså, Cassie, att Xander kommer att lära dig
att köra gondolen betyder inte att du kommer att göra det, okej?
Ja, jag förstår.
För att du ska behöva bli gondoljär krävs typ en naturkatastrof
eller en smittsam sjukdom dom dödar hela personalen.
Och i så fall stänger jag hellre restaurangen.
- Ja. Det är helt okej. - Jag hoppas att du tar med dig
att jag inte favoriserar dig bland personalen.
Och fast du får börja som ny praktikant,
om du sköter dig och visar upp din ihärdighet och skicklighet
varenda dag, blir du fullvärdig servitris om några år.
Ja, toppen.
Jag känner mig inspirerad.
Jag kan tyvärr inte stanna och övervaka dig.
Jag måste storhandla och köpa riskakor åt Dusty.
Så du bara följer Xander idag.
Vad skulle du köpa åt Dusty?
- Visa henne hur man använder åran, Xander. - Ja.
Jämna tag. Vi har lunchgäster. Kom igen.
Bara så att du vet,
rör sig gondolen automatiskt.
Coolt. Det här är förödmjukande.
Mitt nya långsiktiga mål är att bli fullvärdig servitris
som min tonåriga dotter.
Man måste ju börja nånstans, eller hur? Och jobba sig upp.
Men visserligen har Giorgio inte befordrat mig på sex år.
Ja. Jag vet inte än vad mitt slutmål är,
men jag måste komma ut ur huset.
Och vet du vad?
På det här viset får jag ändå lite ekonomisk frihet.
Visst, det är Giorgio's, men inte många skulle anställa
en 39-årig mamma som bara har haft egen rörelse...
Om det är nån hjälp, tror jag inte att nån kommer hit för att döma dig.
Tack.
Herregud.
Vad gör min mamma här?
- Kära nån. - Vad är det?
Ingenting. Jag insåg just att det inte finns nån värdinna.
Så vi får väl välja bord själva.
Okej.
Det finns ett bås där borta som ser trevligt ut.
- Okej. Izzy? - Jag vet att hon ser mig.
Och vi har flera bord här borta.
Skäms hon så att hon inte kan titta på mig?
Hon praktiskt taget flyr.
Jaha, vad var det du sa om att ingen dömer mig?
Vill du öva med åran?
- Va? - Du "år" gärna.
Förlåt mig.
Emily, gå som folk. Vem tror du att du är?
Åh, pappa, du är hemsk.
Först säger du åt mig att räta på ryggen,
och sen skäller du på mig. Jag lyssnar inte på dig.
Ursäkta. Det står att han ger mig en abrupt kyss, men han är min pappa.
- Okej... - Och ska jag spela hennes pappa?
Alla vet ju att vi dejtar.
- Ja. - Okej, coolt.
Plus att det är så distraherande med badminton.
Ja, ursäkta. Jag glömde boka hela gympasalen, så...
Vi tar fem minuter medan jag kollar mina anteckningar och
försöker få scenen att funka.
Med anteckningar, menar du SparkNotes?
Just det.
- Hej. - Hej.
- Den berömda regissören. - Vad gör du här?
Har du inte lektion?
Jo. Jag visar en film för eleverna.
Vilket jag sällan gör.
Men jag fick intrycket att Trina är jobbig mot dig med pjäsen.
Det är nog mitt fel.
Nej då. Hon ställer befogade frågor.
Men jag... vet inget om teater.
- Just det. - Jag kanske kan hjälpa.
Hallå. Rasten är över.
Det var inte fem minuter och du är inte vår lärare.
Nej. Men jag vet en del om Vår lilla stad.
Oj.
- Så vad är problemet? - Pjäsen suger.
Ja, det är visst en klassiker, men det är svårt att leva sig in.
Det händer ju absolut ingenting.
Vi har inte ens dekor eller scenkläder.
Vi får gräva djupare. Trina, vad handlar scenen om?
- Att min pappa bär sig åt som en skit. - Trina.
Nej, i den här scenen är han så nedlåtande och irriterande.
Jag vill knuffa honom.
Jaha. Det verkar extremt, och om det inte står i manus...
Du kan knuffa till mig. Men inte för hårt, inte i ansiktet.
- Okej. Ge mig den där repliken igen. - Ja.
Okej.
Emily, gå som folk.
- Vem tror du att du är? - Vem tror du att du är?
Oj. Det där var bra.
- Bra instinkter, Trina. - Väldigt bra.
- Utmärkt. - Men kom ihåg...
Det börjar bli intressant här borta.
Ja. Vi ska...
Allihop, vi tar om scenen från början.
- Okej. - Bra.
- Bäst att jag går tillbaka till lektionen. - Nej. Stanna.
Din närvaro här har positiv inverkan.
Bra, bra knuffat.
Jättefin klänning, förresten. Var köpte du den?
Det var den första jag hittade i garderoben.
Men jag har alltid gillat orange.
Hej, damerna. Jag har några drinkar åt er.
Jag är också här.
Japp. Här är jag, jag jobbar i lägsta möjliga ställning
i en urfånig restaurang.
Så varsågod, mamma, kommentera bara.
"Är det här vad 'kunglig' betyder nuförtiden?"
Jadå. Roa dig bara.
Cass, jag visste inte ens att du jobbade här.
Är det här din dotter?
Okej. Vänta lite nu.
Du visste absolut att jag jobbade här, eller hur?
Ja, Giorgio berättade säkert, och därför bara råkar du ha
ditt lilla möte här samma dag som jag börjar jobba.
Vi har inget möte.
Jadå, okej. Jag tänker inte låta dig trycka ner mig.
Du är en sån sorglig människa,
och mitt liv är så mycket bättre nu när du inte ingår i det.
Du är toxisk, avskuren och allt är avslutat.
Är vi färdiga här, eller?
Vi måste berätta om våra specialerbjudanden.
Vi har en ny specialrätt på menyn idag. Zucchinitår.
Som kycklingfingrar, men fyllda med zucchini istället för kyckling,
och kortare, som tår. Zucchinitår.
De är jättegoda.
Jag ber så mycket om ursäkt.
Ingen fara, Izzy. Fast jag har några frågor.
Jaha, då var det dags.
Först: Ska vi beställa bara zucchinitår,
eller ta hela foten?
Emily, gå som folk.
- Vem tror du att du är? - Pappa, du är hemsk.
Först säger du åt mig att räta på ryggen,
sen skäller du på mig.
Jag lyssnar inte på dig.
- Oj. - Oj, jättebra, Trina.
- Vilken inlevelse. - Ja. Verkligen.
Får jag göra ett förslag?
Ojdå. Jag visste att det här skulle hända.
Gamla fader tid tycker att pjäsen är för våldsam som skolteater.
Jag tänkte faktiskt säga att det finns ett säkrare sätt.
- Kan du visa oss, fader? - Åh, jag vet inte.
Det skulle hjälpa oss.
Fader Reuben behöver säkert återvända till sin badminton.
Vi ska nog fortsätta med våra texter.
- Jag kan visa några saker. - Kan du? Toppen.
- Kom igen. - Varifrån kom det här?
- Vet inte, men jag älskar det. - ...så här.
Och sen knyter du din högra hand,
och vänster hand på hans bröst.
Så kan du bedöma avståndet mellan er.
Sen visar du publiken din knytnäve så här,
men just när du ska träffa honom
öppnar du handen, så fingrarna bara nuddar honom.
Och när du fullföljer slaget, vrid kroppen och stampa med vänster fot.
Så här.
- Wow. Det var... - Nej. Overkligt.
Oj, häftigt som tusan, fader Reuben. Var lärde du dig det där?
Vi kan säga att jag såg mycket wrestling som ung,
och det var antingen prästseminariet eller WWE, så...
Vad kan du mer?
Det var ett tag sen. Jag tänker inte slå en elev i golvet.
- Du kan pröva på min pappa. - Vänta... Vadå?
Nej. Vänta lite. Är det en bra...
För vi verkar komma längre och längre bort från texten.
Dusty, det är det här jag har pratat om.
Du vet, finna sätt att möta eleverna på deras nivå.
Du vet, att göra läroplanen mer relevant
för det de går igenom.
Och du skulle hamna på plus hos Trina.
Kom igen.
Okej. Jag gör det. Ja.
Låt mig bara stretcha lite.
Jag har lite ont i ljumsken. Okej.
- Ta det lugnt med mig. - Jadå.
Allvarligt.
Alltså, du brukade ha en...
Så, vill du prata om vad det är med din dotter?
Nej, vi låter inte det förstöra vår kväll, eller hur?
Okej. För du verkar lite distraherad.
Nej, jag bara tittar bort ibland när jag koncentrerar mig.
Ta det inte så personligt, kära du.
Okej, kära du.
Vi pratar om nåt annat.
Jag brukade dansa med nån som födde upp hästar.
Hon ställde visst upp med dem i dressyrridning.
Jag är inte mycket för hästar.
Inte?
Jag undrar varför jag trodde att du var det.
Så, vad är ditt favoritdjur?
Izzy, jag bryr mig inte om att din dotter hatar dig.
Hon hatar mig inte.
Hon går igenom en jobbig fas just nu.
Och, ja, hon bryter med mig, vad nu det betyder.
Hon anklagade mig nyligen för att vara oförmögen till kärlek.
Vad är det för fel med det?
Du är artig, men jag vet att du dömer mig i tysthet.
Gör jag det?
Jag försökte lämna henne en gång... när hon var ung.
Och vi flyttade till Deerfield helt enkelt.
Jag försökte lämna henne.
Och hon var lycklig här, och hon...
Hon och Martha gillade varandra.
Men jag var så jävla utled att jag beslöt att sticka.
FORTSÄTT?
Så det är den jag är.
Så fortsätt du att döma mig
utan att höra min sida av historien.
Du berättade just din sida av historien.
Men, Izzy, du stack inte.
Uppenbarligen, eftersom du är kvar. Och även, vem bryr sig?
Tror du att du är den första som flyr från sina problem?
Tror du inte att jag har gjort dåliga saker gjort folk förbannade?
De flesta i min familj avskyr mig.
- Varför? - Det lär du bli varse.
Du behöver inte vara en jättebra person.
Men jag vill slippa skitsnack.
Vad säger du om att gå nånstans mer privat?
Gärna det.
Tänker de smita från notan?
Ja, det händer ofta.
Men det dras av på vår lön, ifall du vill jaga efter henne.
Nej. Låt henne gå. Hon fick det hon kom hit för.
Hon stannar inte ens på lunch, vilket bevisar det jag sa.
Konstigt, bara.
Det kändes inte som om hon gjorde nåt.
Det är för att du inte känner historien.
Hon är skälet till att jag aldrig har haft ett riktigt jobb.
- Vad gjorde hon? - Hon trycker ner mig.
Hon trycker alltid ner mig.
Hela mitt liv, varje gång jag var typ
bra på nånting, som dans- eller sånglektioner.
Eller när jag sökte jobb, så fick hon mig att känna mig otillräcklig.
Jag slutade anstränga mig för att lyckas.
Ja. Okej.
Vadå "Ja. Okej"? Tror du mig inte?
Nej. Det låter skitjobbigt.
- Men du är typ 40 år... - Trettionio.
Trettionio. Och skyller fortfarande på din mamma?
Ursäkta, miss, kan vi få några menyer?
Hon är bara praktikant. Jag kommer strax.
Nej, jag är faktiskt inte bara praktikant.
Vadå... Cass, nej, nej. Vänta.
Jag heter Cass, och jag ska servera er idag.
Jag kan faktiskt menyn utantill.
Jag vill ändå att du tar en titt.
Ja.
Heja, fader Reuben.
Ja!
Ja, fader Reuben!
Oj, alltså.
Nej, ingen fara. Var det kul? Gillade du det?
Miste du all respekt för mig och allt gillande för mig?
- Det var inte mycket att mista. - Bra.
Nej, men det var jättebra.
Ja. Men är du okej?
Jag menar, det verkade som om du
höll dig för ryggen ett tag.
Jag? Jag bara spelade med.
Jag spelade med som en erfaren skådespelare
som har stått på scenen som den ärevördige professor Willard.
Jösses, han gör den där rösten igen.
Alice, vi undrar bara,
kan vi ha med mer brottning i pjäsen?
Ja. Vi kan skapa våra egna scenkläder och ha
en scen mitt i gymmet med folk som sitter i ring.
Sitter i ring.
Man säger, sitter i ring.
I motsats till en öppen arena.
- Sluta prata. - Jag ska.
Ja. Ni får utveckla det här.
Jag är uppenbarligen usel på det.
Så, ja, jag vill att ni tar över.
Okej. Grymt.
- Tack, Alice. - Okej.
Tja, hon skäller i alla fall inte på dig längre.
Ja.
Jag har nog inte rättat till nånting vad henne och mig beträffar.
Man kanske inte måste fixa allt på en gång.
Hon kanske behöver vara arg ett tag.
Jag vet inte. Hon är tonåring, du vet.
Och jag tror att det här var ganska befriande för henne.
Ja. Du kanske har rätt. Hon kanske bara behöver...
Hon behöver se sin pappa
få stryk av en präst nu och då.
Men du fick ju inte stryk.
- Det är bara skådespel. - Absolut.
- Jag gav blod nyligen. - Okej.
- Jag vill inte prata om det. - Okej, coolt.
Jag lämnar menyn här. När ni är redo att beställa.
Jo, man kan välja dricks där.
Tjugo procent är standard, men vem vill vara standard,
- eller hur, coach Eagleson? - Ja.
Cassie. Vad fan håller du på med?
Serverade du vid det bordet?
Var är Xander? Var är ditt gehäng?
Jag ska säga vad jag gjorde.
Jag imponerade på coach Eagleson,
det var vad jag gjorde.
Ja. Han var på dejt med sin senaste flickvän.
Och han tänkte beställa soppa och smörgås till lunch
med en flaska vin,
inte bara det billigaste vinet på menyn, men också äckligt.
Det är ett Boca Raton Merlot-vin från södra Floridas norra region.
Giorgio. Det här är en italiensk restaurang. Du borde ha italienskt vin.
Florida är USA:s Italien.
Jag hittade några fina italienska viner i din källare,
och vi hade en fin kombinerad meny.
Vi börjar med oliver och prosecco.
Prosecco?
Och sen en fin Pinot Grigio och en parmigiana-sallad,
- följt av en fin Sangiovese... - Sangiovese?
...till pastan.
Och som avslutning, gelato och limoncello.
Så notan hamnade på 300 dollar istället för 50 dollar.
Och såvitt jag vet
kan inte du och Nat säga nej till gratis pengar.
- Håll i den här, Giorgio. - Jaha.
Bästa lunchen jag har haft, och jag har haft många luncher här.
Tack, Cass.
- Okej. Tack, Cass. Heja Hooves. - Ja!
Ja. Heja, Hooves! Dags att köra.
Tror du att du kan hoppa över alla stegen och vara servitris här?
Nej, jag vill ha mer än så.
Okej? Först och främst, ge Xander befordran.
Han har jobbat här i sex år. Han behöver det.
Cassie. Det funkar inte så. Jag är El Capitano här.
Okej. Gör mig till assisterande Capitano.
Cass, jag fattar inte det här.
Jag lämnar dig ensam en timme för att gå och storhandla,
och så går du och bryter mot alla mina önskningar och skriver om
Giorgios regelbok totalt.
Det var precis det jag hoppades skulle hända.
- Kom. Ja, jag är så stolt över dig. - Va?
Det här är toppen.
Ja. Välkommen till mi familia. Andas in det.
Du har förtjänat det här.
Ja.
Och det här är förstås min privata dansstudio.
Alla vill se den, men få får tillträde hit.
Ja. Jag känner mig verkligen hedrad.
Ska vi... Vad gör vi här?
Resten av huset är en enda röra.
Det verkar välstädat.
Här kan vi slappna av, bara du inte pressar mig att uppträda.
Izzy, lockade du mig hit för att kunna dansa för mig?
Jag går rakt på sak, bara.
Vilken sorglig människa du är.
Skit ner dig.
Jag skulle gärna se dig dansa, men det här intresserar mig mycket mer.
När började det här?
Jag jobbar med många dansare. Många har problem med sin kropp.
Jag har inga problem med min kropp. Jag behöver inte glo på allt i spegeln.
Men du visar gärna upp allt för andra?
Mm.
Och du kan sluta försöka analysera mig.
Kom ihåg att du är fysioterapeut.
Ja, det är jag.
Så, vill du göra nåt fysiskt med mig?
- Av med kläderna. - Freya, jag...
Jag pratade med spegeln.
Titta där.
Vilken jämn, reflexiv yta.
- Jag fattar inte att vi gör det här. - Sluta.
Kom hit.
Jag gillar det här.
Jag gillar allt jag ser.
BASERAD PÅ BOKEN SKAPAD AV M.O. WALSH
Undertexter: Bengt-Ove Andersson