Благодаря.
Здравей, барманке. - Здрасти.
Случайно да ти се ходи на театър?
НАШИЯТ ГРАД
Малко е жестоко за училищна пиеса.
Идея на учениците. "Нашият град", но с кеч.
Ако щеш вярвай, аз им показах това-онова.
Разбираш от кеч, така ли?
Помниш ли предсказанието ми? - Ти отказа да го споделиш.
Но ти казах, че е свързано с баща ми. - Да.
Беше точно за кеч.
Нещо като видеоигра, но само с мен и баща ми.
Припомни ми как се борехме в двора, като бях малък.
Излизахме след вечеря.
И се забавлявахме.
Приятно усещане. Бях го забравил.
А после учениците репетираха пиеса и случайно бях наблизо.
Помолиха да им покажа хватки. - И реши, че е знак.
Разказваш ми, за да закача плаката в бара ли?
Откъде накъде? - Очаквах да питаш.
Четеше "Здрач". - Какво лошо има?
Нося ти роман за вампири.
"ИЗКУШЕНИЕ" Р. Л. СТАЙН
Не чета само книги за вампири,
но и не отказвам подкупи.
Може пък да ида да гледам тази странна постановка.
Може пък да ти запазя място до мен.
Добро утро, драги! Време е да ставаш.
Как спа, красавецо? - Добре.
Сънувах кошмар, че някакъв тип с катинарче ме буди.
Виж какво ти нося.
Сложих любимата ти закуска за из път. Обличай се и освободи стаята.
Намерих и каската ти за скутера, представяш ли си!
Чакай, че тъкмо отварям очи. Всеки момент ще ми се допикае.
Какво има, човече?
Не исках да става така, но нещата се развиха бързо, Дъсти.
Бяха приятни няколко седмици, но трябва да помогна на Натали с дълга.
Счетоводителят ми Кари каза да дам къщата под наем
и да се пренеса при Нат, така постепенно ще се издължим.
Трябва да се изнесеш, братле.
Счетоводителят ти Кари. Баща ми ли?
Съжалявам, синко. Грижа се за клиента си. - Здравей, татко.
Да ми бяхте дали малко време. - Стига, и аз нямам избор.
Мислиш ли, че ми се оставя тази къща? - Ами обмисли го още малко.
Вече го изговорихме. Така ще е най-добре и за двама ви.
Не те пришпорвам, но до 15 ч. да си се изнесъл.
Ще мина да огледам и за щети.
НАШИЯТ ГРАД
Я виж ти!
Вълнуваш ли се за довечера? - Да.
Има малко за доизглаждане, но като цяло, е добре.
Ти как си днес? - Супер, направо екстра.
Пих кафе, изкъпах се и ме изгониха от нас.
Сериозно ли? - Така де, от къщата на Джорджо.
Да те питам друго.
Случайно да знаеш разрешено ли е учителите да спят в класната стая?
Не знам.
Защо не дойдеш у нас?
У вас значи. Каниш ме, така ли? - Да.
Добре, само че...
Не знам как ще изглежда отстрани. Досега запазихме дискретност.
Любимите ми хора, които спят заедно.
Какво? Не спим заедно.
Още не сме спали. - Учениците разправят друго.
Редно ли е да клюкарствате с тях? - Не е, но познай!
Да уточня, че поканата беше за дивана.
Разбира се, така и предположих.
Ако спиш в моето легло, ще започнеш да изпитваш истински чувства.
А не искаме да се стига дотам. - Не искаме.
И без това е рисковано. - Рисковано?
Дъстард е знаменит, за жените е магнит.
Яко. - Така ли?
Продължавай в същия дух, улесняваш ме.
До довечера. - Добре.
Емили, наистина ще се постарая.
Обичам те, Емили.
Ето, знаеш си репликите. Радвам се, че вече не играеш баща ми.
Да, така е по-нормално.
Ще се видим в училище. Може да мине супер, може и да не.
Все тая, както стане.
Здрасти. - Трина.
Дано не съм ви надул главите с шлайфа.
Помагам на г-н Джонсън с платформата за парада.
Няма проблем. - Чух, че пиесата ви била невероятна.
Жалко, че няма да мога да я гледам. Не се сърдиш, нали?
Не, имам сцена с Трина и трябва да кажа "обичам те".
Още не съм й го казал наистина, макар че искам.
Може да не уцеля момента или тя да не каже нищо.
Не го мисли толкова. С майка ти рядко си казвахме "обичам те".
Така ли? - Да, имахме си закодиран начин.
Не са важни думите, а чувството. Нали разбираш?
Разбирам.
Какво си казвахте с мама? - Ще ти се стори тъпо и странно.
Няма.
Казвахме си:
"Ти си моето сладичко бананче".
Не трябваше да ми споделяш.
Как е, отче? Имаш ли минутка за един изпаднал католик?
Знам, че консултациите са за ученици, но аз цял живот се уча.
Радвам се да те видя, Джорджо.
Исках да ти благодаря за щедрото дарение за пиесата.
Савана каза, че ще има кеч, нямаше как да не помогна.
Не знаех, че си падаш по кеча, отче.
Като малък бях много запален.
Харесвах злодеите, маскираните кечисти. - Много ясно.
Джейк Змията. - Сериозно?
Брет Харт - Хитман, и Ранди Савидж - Мачо Мен.
Савидж срещу Стиймбоут в "Кеч Мания 3"!
Гледал съм тая касета сто пъти. Още помня всяко движение.
И аз. Винаги съм бил като Ултимът Уориър.
Но напоследък не знам какво ми става.
Сигурно това те води насам.
И аз не знам, отче. Чувствам се нокаутиран.
Винаги съм бил желан ерген, предприемач и известен спортист с идеална коса.
Но усещам промяна.
Приемам съвети за ресторанта, отказвам се от дома и вещите си.
Трудно ми е, винаги съм бил номер едно.
А напоследък взех да ставам като всички.
Може ли да цитирам Библията? - Да, аз много я харесвам.
"Облечете се в смиреномъдрие,
защото Бог се противи на горделивите, а на смирените дава благодат."
Да, вярно си е.
Потенциалът ти беше "Суперзвезда", но предсказанието на МОРФО
те е показало като човек, който помага на другите.
Отче Рубен, думите ти утешиха мен, страдащия.
Наистина внесоха яснота. Ще ми се днес да помогна на теб.
Няма нужда. - Позволи ми да опитам.
Дай ми възможност до края на деня да направя каквото мога.
Винаги съм мислела, че това е обикновена железария.
Беше, преди МОРФО да обяви г-н Каплър за козметик.
Сега е две в едно.
Дами, днес с почистването на лице получавате подарък вакуум помпа.
На мен не ми трябва, а на теб? - И на мен.
Благодаря ти, че дойде.
Имах нужда да се поглезя с първата си заплата от "Джорджо".
Бонджорно на всички. Дойдохме и ние с падрето.
Как сте, Каси и Хана?
Отец Рубен, странно е да ви видя тук. - И за мен.
Този човек облагородява всички ни. Време е да се погрижи и за себе си.
Като стана дума за грижи,
Каси, съжалявам, че се наложи да изритам Дъсти от нас.
Изритал си го? - Наложи се.
Но не се тревожи, никога не е водил жени. - Хубаво.
На затворена врата може и да се е самообслужвал.
Все пак е простосмъртен. Съжалявам, отче. - Да, отче.
Беше ми приятно, но отивам да се приготвя за довечера.
Рекламата беше много убедителна.
Ще се видим там.
До после. - Я чакай малко.
Отче Рубен, има ли нещо между вас? - Без коментар.
Ще седнеш ли, отче? - Ще седне и няма да коментира.
Аз ще се погрижа за него. Две луксозни процедури.
Спокойно може да говориш пред г-н Каплър. - Така е.
Добре, има нещо между нас, но откакто жена ми почина,
се чувствам виновен, като нещо ми е приятно.
Не е честно аз да се радвам на живота, като тя вече не може.
Учиш ме да не живея с миналото.
Послушай собствените си съвети.
Г-н Каплър, вие какво мислите? - Джорджо е прав.
Жена ти със сигурност не би искала да се наказваш.
Желаете ли маска за лице, или вакуум помпа?
Никой не може да се сравнява с капитан Фон Трап.
Касандра.
Здрасти. - Как си?
Благодаря, че дойде. - Да гледам дъщеря си ли?
С удоволствие.
Какво е това яке? - От втората употреба е.
Взех го от специален магазин, където продават стари дрехи.
Знам какво значи втора употреба. - Разбира се.
Добре ти стои. - Благодаря.
Ти май ухаеш на нещо ново и приятно. - На "Риганова мъгла".
От ароматизатора в стаята за персонала е. Миризмата попива в дрехите.
Значи косата ти, лицето ти и дрехите ти ухаят много добре.
Благодаря ти.
С места ли е?
Заради Трина най-добре да седнем заедно.
Стига да не е против правилата. - Не е, ще ми бъде приятно.
Добре тогава. - Да влизаме.
Здрасти.
Джорджо, не сме се чували цял ден. - Звънях ти три пъти, бейби.
Чудех се дали не си ме набрал погрешка. Радвам се да те видя.
Цял следобед бях с отец Рубен. Ето го и него.
С Джорджо се уговаряте за после ли? - Поздравява ме за пиесата.
Благодаря, че дойде.
И аз благодаря за вампирския роман.
Започнала си го. - Ужасен е.
Чувствам се и засрамена, и трогната, че уцели вкуса ми.
Започва.
Пиесата се казва "Нашият град".
Авторът е Торнтън Уайлдър, поставят я възпитаниците на гимназия "Диърфийлд".
В Гроувърс Корнърс, Ню Хемпшир, точно на границата с Масачузетс.
Географска ширина 40 градуса и 42 минути, географска дължина 70 градуса...
Дъсти, 15 ч. мина и замина. Изнесох ти нещата на верандата.
А ако завали?
Нощес няма да вали, но пръскачките се включват в 9 ч.
Мазето си е както беше, ако искаш да се върнеш в къщата.
Благодаря, Кас.
Намерих къде да спя. - Така ли? Къде?
У Алис. На дивана, разбира се.
Вече се разбрах с нея. Не е удобно да променям уговорката.
Да, разбира се.
Кога е редът на Трина? Изобщо не следя сюжета.
Ужас, много се притеснявам. - Всичко ще е наред, тук съм.
Подкрепяме се.
Обичам този факт.
Това е хубавото в нашия случай. Каквото и да се случва в живота...
Извинявай, опитвам да се концентрирам.
Мамка му! - Наш ред е.
Уоли, мий се, да не дойда да те измия аз.
С дрехите за училище приличам на депресирана пуйка.
Ребека, винаги изглеждаш добре.
Мамо, Джордж ме замеря със сапуна.
Накрая ще дойда да ви ошамаря!
Вижте това!
Г-ца Гибс се изнерви на Джордж и Ребека и смята да им метне един хубав бой.
Яжте си закуската!
Чак мен ме заболя.
Виждаш ли какво става?
Моят човек не прави нищо. - Люк ли? Да, играе малко дървено.
Но рецензията ще е положителна. - Не Люк, скъпа.
Говорех за отец Рубен. Ще трябва да го видя в почивката.
Аз предложих да има кеч.
Надявах се да се издигна в очите на Трина.
Нови очила ли имаш? - Само за четене са.
Отиват ти, изглеждаш много начетен.
Благодаря.
Харесва ми, че е зрелищно. И аз разработвам голям спектакъл.
Така ли? - Ти си първият, на когото казвам.
Извинете, г-н Джонсън, отчето ми трябва.
Благодаря. - За нищо.
Рубс, какво става?
Като познавач на сексуалната енергия те уверявам,
че Хана ти праща сигнали.
Откъде разбра, не гледаш ли пиесата?
Как да следя пиесата, като виждам по-голяма драма в публиката?
Падре, моля те.
Време е да се отърсиш от миналото. Отпусни се и се забавлявай.
Моля, заемете местата си. Продължаваме след малко.
Всичко наред ли е?
Пиесата почва след малко.
Чух, че тръшването не е за изпускане.
Сигурна съм, че ще изглежда добре, особено през новите очила.
Те са само за четене. - Не разбирам.
Колко пъти съм те карала да си направиш очила!
Даже те абонирах за бюлетина на "Ленс Крафтърс".
Да, караше ме. Вече си направих и разликата се усеща.
Не се ли радваш?
Зависи. Алис ли те накара?
Май спомена, но аз отдавна се канех. - Радвам се.
Наистина се радвам, че се променяш към добро.
Но ми е болно, че го правиш сега, без мен.
Гадно е, че машина и друга жена успяха да те убедят в неща,
за които аз те увещавам от години.
Нали го решихме заедно? Правя каквото се разбрахме.
И докъде смяташ да стигнеш с Алис? - В смисъл?
Какво очакваш?
Със сигурност подвеждаш една от двете ни. Не е честно.
Кас.
Новите хора в живота ни рядко са по-добри от старите.
Емили, знам, че няма да намеря по-добра от теб.
Няма нужда да търся в други градове.
Те ще са тук, докато тленните им останки се стопят.
И все по-малко им пука какво става в Гроувърс Корнърс.
Чакат, усещат, че нещо ще се случи.
В очакване са на нещо важно.
Дали не чакат душите им да поемат по своя път?
Давай! - Джорджо.
Боже!
Не мога повече.
Толкова са млади и красиви.
Защо трябваше да остаряват?
Мамо.
Тук съм.
Пораснах.
Обичам те.
Обичам всички ви.
Всичко.
Трябва да помисля над много неща.
Браво! - Страхотно!
Може ли за малко? Искам да кажа нещо.
Отче Рубен?
Ти си предложил да вкарат кеч в класическа пиеса, нали?
Как смееш да се подиграваш с творчеството на Торнтън Уайлдър!
Какво прави? - Не знам.
Странно.
От името на всички родители и като бъдещ доведен родител,
се изправям пред вас, за да защитя
гледането на традиционен театър,
като те надвия, отче Рубен.
Дай му да разбере, отче!
Хайде, иди му покажи!
Отче! Отче!
Хайде, отче. Давай!
Да те видим.
Дошъл си с екип?
Обещах на Савана да се включа, ако има контузен.
Савидж срещу Стиймбоут, "Кеч Мания 3". Каза, че помниш.
Всяко движение.
Отпусни се, отче. - Ти се отпусни.
Хайде.
Да им покажем.
На ти!
Само така!
Я да видим силата на Бог.
Хайде!
Размазване!
Следват юмруците. Нали, отче? - Добре, давай.
Мили боже!
Какво ще кажеш, а?
Страхотно!
Надушвам победа!
Джорджо е в несвяст. Отец Рубен стъпва на въжетата.
Удари ли го и с лакът, край.
Лакът, лакът!
Тази машина,
вълшебна или не, ни напомня, че в живота ни
има повече от един възможен път.
Което е страшно, като да вървиш по ръба на скала.
Знаеш, че или не трябва да мърдаш,
или да рискуваш с неизвестното.
Едно е ясно.
Ти решаваш.
Отче, обичам те.
И аз теб, човече.
Беше страхотен!
Вижте го!
Дойдох да ти донеса вода, но добре.
Браво, театрали!
Всички играхте страхотно. Бяхме супер!
"Ние" ли?
Ти беше супер, Три. Аз само се сдържах.
Наясно сте, че можех да победя отец Рубен, нали?
Но ролята ми е да служа.
Хайде, вземете си пица.
Тук има вегетарианска и пеперони, у Аксел е с кашкавал.
Нападайте.
Чудесно.
Поздравления за страхотната игра.
Повярвах, че можеш да пребиеш някого. - Благодаря, и аз.
Нали знаеш, че си ми дала по-хубавото парче?
Гарнирано е равномерно и тестото има мехурчета.
Знам, да.
Много мило.
Искам да ти кажа,
че и аз бих ти дал по-хубавото парче, защото...
Ме обичаш.
Да, откъде разбра? - Защото и аз те обичам.
Ами страхотно! Вече си го казахме.
Супер.
Най-после да си седна на задника.
Това прозвуча секси. - Така ли?
Благодаря.
Трина ей сега ще излезе.
Кас, предлагам да прекратим себетърсенето още сега.
Експериментът се отрази добре и на двама ни.
Но ако някой се чувства засегнат, най-добре да спрем.
Дъсти, не казах това.
Знам, но трябва. Не мислиш ли?
Да, просто... - Здравейте.
Здрасти. - Ето я.
Трина, Джейкъб, бяхте страхотни! - Благодаря.
Една групичка отиваме за сладолед, ако ви се идва.
Може да идем всички заедно.
Наистина ли?
Добре. Ами хайде. - Да вървим.
Тръгваме. - Мамо, какво става?
ПО РОМАНА НА М. О. УОЛШ
Превод на субтитрите Северина Цанкова