תודה.
היי, מוזגת. - היי.
מה דעתך לתמוך באמנות המקומית?
העיירה שלנו -
וואו.
זה נראה די אינטנסיבי יחסית להצגה של בית ספר.
זה היה רעיון של התלמידים שלנו.
"העיירה שלנו", עם היאבקות.
ולא תאמיני, אבל אני מלמד אותם כמה מהלכים.
כי מובן שאתה מתמצא מאוד בהיאבקות, סימן שאלה?
זוכרת כשסיפרתי לך על החיזיון שלי?
לא. אני זוכרת שסירבת לספר לי על החיזיון שלך.
סיפרתי לך שהוא קשור לאבא שלי, נכון?
כן.
האמת היא שזה היה עניין ההיאבקות.
זה היה כמו משחק וידאו של היאבקות, אבל אבא שלי ואני הופענו במשחק.
זה הזכיר לי כשנהגנו להיאבק בחצר האחורית כשהייתי ילד.
נהגנו לצאת אחרי ארוחת הערב ו...
זה היה סתם משחק.
כיף טהור. איבדתי את התחושה הזו.
כן.
ואז הילדים האלה בבית הספר...
הם עבדו על ההצגה שלהם ואני הייתי שם במקרה
והם שאלו אותי על היאבקות.
והרגשת שזה סימן.
למה אתה מספר לי את כל זה?
אתה רוצה לתלות עלון בבר שלי או...
מה יצא לי מזה?
אני מקדים אותך בהרבה.
את קוראת את "דמדומים". - לא אתן לך לבייש אותי.
זה אמור להיות ספר ערפדים גרוע במיוחד.
"טמפטיישן" רוברט לורנס שטיין -
בסדר, אני לא קוראת רק ספרי ערפדים גרועים,
אבל לא יכולה לסרב לשוחד.
אז מי יודע? אולי... אבוא לראות את ההצגה המוזרה הזו.
אולי אפילו אשמור לך מקום.
בוקר טוב, סנשיין.
פקח את העיניים, דאסטי.
איך ישנת, היפהפייה הנרדמת? - כן, טוב.
פשוט היה לי סיוט נורא שמעיר אותי פולש בעל זקן צרפתי.
היי, תראה.
הכנתי לך את ארוחת הבוקר האהובה עליך. הכנסתי אותה לקופסה שתוכל לקחת לעבודה.
בוא נלביש אותך ונוציא אותך מהחדר הזה.
תראה. מצאתי את קסדת הקורקינט שלך. זה מטורף.
בסדר. התעוררתי לפני חצי שנייה
והשלפוחית שלי התעוררה רגע אחריי.
אז מה קורה, אחי?
בסדר. לא כך רציתי שזה יקרה,
אבל המצב התפתח מהר, די.
היה פיצוץ לארח אותך כאן בשבועות האחרונים,
אבל אני צריך לעזור לנטלי עם החוב שלה
ורואה החשבון שלי, קרי, אומר שהשכרת הבית שלי
ומעבר למגורים עם נאט הם הדרכים הטובות ביותר לכרסם בו,
אז אני צריך שתעזוב, אחי.
מה... רואה החשבון שלך קרי? אתה מתכוון לאבא שלי?
אני מצטער, בן, הייתי חייב להציע את מה שנכון ללקוח שלי.
נפלא לפגוש אותך, אבא.
הייתי שמח להתראה ארוכה יותר קצת.
תאמין לי, אני יודע את זה, די. בחיי, אחי.
אתה חושב שאני רוצה לעזוב את הבית הגדול והיפה שלי ואת כל הדברים שלי?
בסדר, אז אולי כדאי שתחשוב על זה עוד קצת, ג'ורג'יו.
לא. דיברנו על זה.
זה המהלך הנכון בשבילכם, בחורים.
בסדר. בלי לחץ, די, אבל אם תוכל להוציא מכאן את כל הדברים שלך עד 15:00,
אשמח לעשות כאן סיבוב כדי לבדוק את מידת הנזק.
העיירה שלנו -
וואו, תראי את זה.
את נרגשת לקראת ההצגה הערב?
כן. כן.
כלומר, יש לי עוד כמה דברים לפתור,
אבל היא לא תאכזב.
איך מתקדם הבוקר שלך?
מדליק. מדליק מאוד. כן. - מגניב.
שתיתי קפה, התקלחתי מקלחת חמה ופוניתי מהבית שלי.
אוי, לא. באמת?
כן. כלומר, טכנית זה הבית של ג'ורג'יו,
אבל היי, נעבור לנושא שאינו קשור,
את יודעת במקרה את מדיניות בית הספר לגבי מורים
שישנים בכיתות שלהם?
לא, אני לא יודעת.
אבל אני לא יודעת, למה שלא תלון אצלי?
כן. אצלך.
כן, זו אפשרות. באמת? - כן.
בסדר, האם זה טוב...
אני פשוט מוטרד מאיך שזה ייראה.
עשינו עבודה מעולה
בשמירה על מקצועיות ועל דיסקרטיות...
היי. הנה הזוג המזדיין האהוב עליי.
וואו.
לא, אנחנו לא זוג שמזדרגג.
לא הזדרגגנו.
זה לא מה שהתלמידים אומרים.
המנהלת פאט, את חושבת שנכון שאת מרכלת עם התלמידים?
האם זה נכון? לא. האם אני עושה זאת? ועוד איך.
וואו.
רק שיהיה ברור, הצעתי לך לישון על הספה שלי.
כן. טוב. לא, הנחתי שזה המצב.
כן, כי אם תישן איתי במיטה,
אתה עלול לפתח רגשות אמיתיים כלפיי, אז...
אנחנו לא רוצים שזה יקרה.
לא. אנחנו לא רוצים.
זה מסוכן מדי ממילא.
מסוכן מדי?
כי ברגע שתטעמי את דאסטרד, תתמכרי.
מגניב. בסדר. - באמת?
לא... - לא.
אם תמשיך להגיד דברים כאלה,
לא תהיה שום בעיה. בסדר. - מגניב.
נתראה הערב. - בסדר.
ביי.
אמילי, אעשה כמיטב יכולתי. אני...
אני אוהב אותך, אמילי. אני...
אתה רואה? אתה כן זוכר את התפקיד שלך
ואני שמחה שאתה כבר לא מגלם את אבא שלי.
כן. כן, כך זה מביך פחות.
נתראה בבית הספר. יהיה מעולה. או נורא.
כך או אחרת, כולנו נמות יום אחד.
היי. - היי, טרינה.
היי. אני מקווה שלא עשיתי יותר מדי רעש עם המלטשת.
הבטחתי למר ג'יי שאעזור לו עם הבלון למצעד דירקומינג.
כן. זה בסדר.
אבל לפי מה ששמעתי,
נשמע שההצגה הזו תהיה אדירה.
הייתי רוצה לראות אותה. אתה לא כועס שאני לא יכול לבוא, נכון?
לא, הבעיה היא הסצנה עם טרינה. אני צריך להגיד "אני אוהב אותך" בהצגה,
אבל עוד לא אמרתי לה את זה בחיים האמיתיים, ואני מרגיש שאני רוצה,
אבל, אתה יודע,
אולי העיתוי לא נכון ואולי היא לא תגיד לי את זה חזרה.
אתה מלחיץ את עצמך יותר מדי.
אימא שלך ואני לא אמרנו "אני אוהב אותך" כמעט אף פעם.
באמת? - כן.
אמרנו משהו משלנו ואהבנו את המשמעות האמיתית שלו.
המילים עצמן הן לא העניין. תתמקד ברגש, בסדר?
בסדר.
אז מה אימא ואתה אמרתם?
זה יישמע נדוש ומוזר אם אומר את זה עכשיו.
לא, לא.
נהגנו לומר,
"את הבננה הקטנטננה הרכרוכית שלי".
כן, לא היית צריך להגיד לי את זה.
היי, מה המצב, אבי?
יש לך רגע לקתולי שסרח?
אני יודע ששעות העבודה שלך שמורות לתלמידים לרוב,
אבל אני רואה בעצמי תלמיד של החיים.
לא, לא. אני שמח לפגוש אותך, ג'ורג'יו.
התכוונתי להודות לך
על התרומה הנדיבה שלך להצגה של בית הספר.
היי, כשסוואנה אמרה שזה קשור להיאבקות,
ידעתי שאני חייב לעזור.
אבל אני מודה שלא ידעתי שאתה חובב היאבקות, אבי.
כן. הייתי מטורף על זה כילד.
אהבתי את הנבלים. את הגיבורים המרושעים.
בהחלט.
ג'ייק "הנחש". - בחייך.
ברט "המחסל" הארט ורנדי "מאצ'ו מן" סבאג'.
כן. סבאג'-סטימבוט, ראסלמניה שלוש.
שחקתי את הקלטת הזו לגמרי.
אני חושב שאני עוד זוכר כל מהלך מהקרבות האלה.
כנ"ל, כנ"ל.
תמיד חשבתי שאני דומה קצת ללוחם האולטימטיבי...
אתה מבין?
אבל בתקופה האחרונה אני... לאחרונה אני לא יודע.
וזה מה שמוביל אותך למשרד שלי. כן.
כן, אני פשוט... אני לא יודע, אבי.
אני מרגיש שהוטחתי ברצפה, אחי.
תמיד הייתי רווק מבוקש, יזם וגיבור ספורטיבי
בעל שיער מושלם.
ועכשיו אני מבצע מעבר,
מקבל עזרה במסעדה ומוותר על הבית ועל כל הדברים שלי
וזה פשוט קשה.
כלומר, תמיד הייתי מספר אחת והיחיד,
ועכשיו אני רק מספר כלשהו בחבורה של מספרים.
יפריע לך אם אצטט מהתנ"ך?
זה יהיה לי לכבוד, אני מת על התנ"ך.
"חגרו כלכם נמיכות רוח איש כלפי רעהו,
כי אלהים ללצים הוא-יליץ ולענוים יתן-חן."
כן. כן.
הפוטנציאל שלך אמנם היה "כוכב על",
אבל חזיון המורפו שלך
היה של אדם שעושה כמיטב יכולתו לשרת אחרים.
האב רובן,
המילים שאמרת לי בעת סבל
הראו לי את הדרך הנכונה
ואני רוצה לגמול לך בכך שאשרת אותך היום.
אין צורך, ג'ו... - אני רוצה לנסות.
הענק לי את ההזדמנות. עד סוף היום, אני רוצה לנסות.
אני חייבת לציין
שבכל הפעמים כשחלפתי על פני המקום הזה חשבתי שזו סתם חנות לכלי בניין.
זו הייתה סתם חנות לכלי בניין עד שמר קפלר,
קיבל "קוסמטיקאי" בקלף המורפו שלו.
זו הסיבה ל"מסמרים וציפורניים".
רק שתדעו, אנחנו מחלקים פומפות בחינם על כל מסכת פנים.
אנחנו... בסדר. לי אין צורך. לך יש?
אין צורך. כן. - בסדר.
תודה שבאת, דרך אגב.
כן. - אלוהים אדירים.
הרגשתי שאני צריכה לפנק את עצמי
במשכורת הרשמית הראשונה שלי מג'ורג'יו.
בונז'ורנו א טוטי. ג'ורג'יו ואבא'לה רובן הגיעו.
מה המצב, קאסי? מה המצב, האנה?
האב רובן, אני מופתעת לפגוש אותך כאן.
גם אני.
האיש הזה מפיץ אלוהות לכולם.
הגיע הזמן שיתחיל להתפנק בעצמו.
ואם כבר מדברים על עזרה לחברים טובים,
קאסי, אני מצטער מאוד שנאלצתי לסלק את דאסטי מהבית.
סילקת אותו?
כן. סופו של עידן.
אבל אל תדאגי. דאסטי לא הביא אף אישה הביתה.
בסדר.
מובן שאם הדלת הייתה סגורה,
יש סבירות גבוהה שהוא ניקז את הצינורות שלו בעצמו.
אחרי הכול, הוא בן אנוש. אני מצטער, אבי.
כן, מצטערת, אבי.
בסדר, זה היה כיף,
אבל אני חושבת שכדאי שנזוז כדי שנוכל להתכונן להצגה הערב.
כן. מסע הפרסום היה משכנע ביותר.
אז נתראה שם.
להתראות.
רק רגע. רק רגע אחד.
האב רובן, מתבשל משהו
בין שניכם? - אין תגובה.
אתה רוצה לשבת, אבי?
כן, הוא רוצה לשבת.
כן, "אין תגובה".
כן, תגרום לחבר שלי להרגיש בנוח, בסדר? שתי חבילות דלוקס.
ואל תדאג, מותר לך להגיד מה שאתה רוצה ליד מר קפלר.
נכון.
בסדר, אולי מתפתח משהו.
מאז שאשתי נפטרה
אני חווה דקירות עמוקות של אשמה כשאני עושה משהו מהנה.
למה שאזכה לחוות אושר כלשהו בחיים אם היא כבר לא זוכה לזה?
היי, אבל אבי, כלומר, אתה מלמד אותי לשחרר.
נשמע שגם אתה צריך להשתחרר מכל מיני דברים.
נכון, מר קפלר, מה דעתך?
אני מסכים עם ג'ורג'יו.
אשתך לא הייתה רוצה שתמשיך להעניש את עצמך.
עכשיו, אפשר להציע לכם מסכת פנים ופומפה?
תיכון דירפילד -
כן, אתה יודע מה מעולה בזה?
זה לא שגרתי.
ראיתי את "העיירה שלנו". השתתפתי ב"העיירה שלנו".
לא. אי אפשר לנצח את הגרסה שלך לקפטן פון טראפ.
קסנדרה.
היי.
מה שלומך? - היי.
תודה שבאת.
להצגה של הבת שלי?
העונג כולו שלי, העונג כולו שלי.
בחיי, יופי של ז'קט.
כן. הוא יד שנייה.
קניתי אותו בחנות וינטג' שיש בה בגדים ישנים יותר.
כן, אני יודעת מה זו יד שנייה. - כן, כן.
הוא נראה טוב. - תודה.
את יש לך ניחוח חדש ונעים...
אני חושב.
כן, אדי אורגנו.
זה רק מטהר האוויר
בחדר הצוות במסעדה של ג'ורג'יו. - כן.
כן, אי אפשר להוציא אותו מהבגדים.
השיער והריח שלך והפנים שלך והבגדים שלך
משתלבים מצוין יחד לדעתי.
תודה.
אז...
המקומות מסומנים או...
את יודעת מה? חשבתי שיהיה נחמד לטרינה אם נשב יחד.
אני לא יודע. אני פשוט... זו לא הפרה של הכללים, נכון?
לא. אני חושבת שזה יהיה נחמד.
יופי. בסדר.
בסדר. קדימה.
ערב טוב וברוכים הבאים לתיכון דירפילד...
היי, מה המצב, בחורים? - בהצגה "העיירה שלנו".
היי. היי.
ג'ורג'יו, תודה לאל. לא שמעתי ממך כל היום.
מותק, התקשרתי אלייך שלוש פעמים.
אני יודעת, אבל לא הייתי בטוחה שזה לא הכיס שלך שחייג. טוב מאוד לפגוש אותך.
לא תאמיני, ביליתי עם האב רובן כל אחר הצהריים.
תראי את החבר שלי שם. כן.
מה זה היה? ג'ורג'יו ואתה הולכים למסיבת קולג' אחר כך?
אני חושב שהוא רק מברך אותי על ההצגה.
ותודה שבאת, דרך אגב.
ודאי. ושוב תודה לך על ספר הערפדים.
התחלת?
כן והוא נורא.
משפיל ומרגש שאתה מכיר את הטעם שלי טוב כל כך.
זה מתחיל.
שם ההצגה הזו הוא "העיירה שלנו".
את המחזה כתב ת'ורנטון ויילדר ואת ההצגה הפיקו תלמידי תיכון דירפילד.
כן.
בגרובר'ס קורנרס, ניו המפשייר, ממש מעבר לגבול מסצ'וסטס,
קו רוחב 40 מעלות, 42 דקות, קו אורך 70 מעלות...
דרך אגב, די, השעה 15:00 כבר עברה,
אז הכנסתי את הדברים שלך לארגז והוצאתי אותו למרפסת.
מה? מה אם ירד גשם?
לא, השמיים בהירים הלילה, אבל הממטרות מופעלות ב-09:00. אתה יודע.
המרתף עדיין מסודר,
אם אתה רוצה לחזור הביתה.
תודה, קאס.
כבר יש לי מקום מוכן.
באמת? איפה?
אצל אליס. על הספה, כמובן.
היא הציעה קודם, אז אני מרגיש שיהיה מוזר לשנות את התוכנית עכשיו.
ודאי. כמובן.
מתי תור טרינה? אני לא עוקבת אחרי ההצגה בכלל.
אלוהים אדירים. אני פאקינג לחוץ כל כך.
אתה תהיה בסדר, ג'ייקוב. יש לך אותי.
יש לנו זה את זה.
ואני אוהב את זה.
אבל זה הקטע המגניב שלנו.
שלא משנה מה קורה בעולם...
כן. מצטערת, אני צריכה לנסות להיות מרוכזת. מצטערת.
ברור. בסדר. פאק. - בסדר. עכשיו.
וולי, תתרחץ היטב או שאבוא ואעשה זאת בעצמי.
בכל יום אני הולכת לבית הספר כשאני לבושה כמו תרנגול הודו חולה!
רבקה, את תמיד נראית נחמד מאוד.
אימא, ג'ורג' זורק עליי סבון.
אני אבוא ואחטיף לשניכם. זה מה שאעשה!
תראו את זה!
למיס גיבס נמאס מהשטויות של ג'ורג' ושל רבקה
והיא מוכנה לעורר בהם כאב.
תאכלו את ארוחת הבוקר שלכם!
זה נראה כואב.
את רואה את זה?
החבר שלי מפשל.
מי, לוק? המשחק שלו נוקשה קצת,
אבל הביקורת תהיה חיובית בכל זאת. - לא. לא לוק, מותק.
האב רובן. אני חייב לדבר איתו בהפסקה.
כן, אפשר להגיד שאני המצאתי את רעיון ההיאבקות.
האמת היא... שקיוויתי שטרינה תודה לי במה שכתבה.
משקפיים חדשים?
כן.
כן, הם חדשים. רק לקריאה.
הם נחמדים. אתה נראה פרופסורי ביותר.
תודה.
כן!
אני חושב שהצד החזותי פשוט נפלא.
האמת היא שאני עובד על מופע בקנה מידה גדול בעצמי.
בסדר.
אתה הראשון שאני מספר לו על...
סלח לי, מר ג'ונסון, אני צריך לשאול את אבינו לרגע.
תודה. - בטח.
רובס, מה קורה שם?
כקולטן של אנרגיות מיניות, תאמין לי,
האנה עושה לך כל סימן אפשרי.
איך אתה רואה את כל זה? אתה לא צופה בהצגה?
אני בקושי מסוגל להתמקד בבמה
כשאני מבחין בדרמה אנושית מרתקת כל כך בקהל.
פאפה פאדרה, בבקשה.
הגיע הזמן להשתחרר. תהיה חופשי. תיהנה.
אנא חזרו למקומות שלכם.
ההצגה תתחדש בקרוב.
היי, הכול בסדר?
אני חושב שההצגה עומדת להתחיל שוב בעוד רגע.
שמעתי שיהיה תרגיל פיילדרייבר שלא כדאי לך לפספס.
אני בטוחה שהוא ייראה מדהים, במיוחד דרך המשקפיים החדשים שלך.
הם משקפי קריאה, אז לא התכוונתי...
אני לא מבינה.
אתה יודע כמה זמן אני כבר אומרת לך שאתה צריך משקפיים?
כלומר, אפילו הוספתי אותך בחשאי לרשימת התפוצה של לנסקרפטרס.
בסדר.
רצית שאקנה משקפיים.
סוף כל סוף קניתי. הם עוזרים לי מאוד.
אז זה דבר טוב, נכון?
תלוי. אליס אמרה לך שאתה צריך משקפיים?
ייתכן שהיא הזכירה את זה.
אבל זה כבר הופיע ברשימת המטלות שלי.
וזה יופי.
באמת, אני שמחה שאתה עורך שינויים חיוביים.
פשוט מבאס מאוד שאתה עורך אותם עכשיו
ובקלות כזו בלעדיי.
שמע, מבאס שהיה צורך במכונה ובאישה אחרת
כדי שתתחיל לעשות דברים שאני רוצה שתעשה כבר שנים.
אבל זו הייתה ההחלטה המשותפת שלנו.
אני רק עושה בדיוק מה שהחלטנו לעשות.
ולאן זה מוביל?
מה זאת אומרת? - עם אליס.
לאן זה מוביל?
או שאתה מרמה אותה או שאתה מרמה אותי.
כך או אחרת, התחושה מחורבנת.
קאס.
נראה שאנשים חדשים לא טובים מהישנים.
נראה שזה כמעט אף פעם לא נכון.
אמילי, אני מרגיש שאת החברה הכי טובה שלי.
אני לא צריך לפגוש אנשים בעיירות אחרות.
כן. הם נשארים כאן בזמן שהצד הארצי בהם נשרף.
דועך.
ולאורך כל הזמן הזה הם נעשים אדישים יותר בהדרגה
למה שקורה בגרובר'ס קורנרס.
הם ממתינים.
הם ממתינים לדבר שהם מרגישים שמגיע.
הם ממתינים לדבר חשוב או לדבר נפלא.
הם לא ממתינים שהחלק הנצחי בהם יצא...
לאור?
בחייך.
ג'ורג'יו.
לא, אני רק...
אלוהים אדירים.
אני לא עומדת בזה.
הם צעירים ויפים כל כך.
למה הם היו צריכים להזדקן?
אימא...
אני כאן.
אני מבוגרת.
אני אוהבת אותך.
אני אוהבת את כולכם.
את הכול.
עיניי לא יודעות שובע.
בראבו!
כן! עבודה טובה.
וואו.
סלחו לי, כולם. אני צריך להגיד משהו.
היי, האב רובן.
אתה האחראי לשילוב היאבקות במחזה קלאסי?
איך אתה מעז ללעוג ליצירתו
של ת'ורנטון ויילדר המנוח והנפלא?
מה הוא עושה? - אין לי שום מושג.
מה...
זה ביזארי מאוד.
בשם כל ההורים
והורים חורגים לעתיד שנמצאים כאן הערב,
אני יוצא להגן
על החוויה התיאטרלית המסורתית
בכך שאחסל אותך, האב רובן.
תן לו בראש, האב רובן!
כן!
היי, לך. זה קטן עליך.
האב! האב! האב!
קדימה, אבי. בוא ניגש לעניין.
קדימה.
לבשת את זה כל הזמן?
כן, אמרתי לסוואנה שאוכל לעלות מהספסל אם מישהו ייפצע.
ראסלמניה שלוש, סבאג'-סטימבוט, אמרת שאתה זוכר, נכון?
כל מהלך.
הגיע הזמן לשחרר, אבי.
לא, אתה תשחרר.
קדימה.
תמשיך.
כן.
כן!
בוא נראה מה שווה כוחו של האל. קדימה.
קדימה!
הטחה ברצפה!
עכשיו אגרוף מלמעלה. בסדר, אבי?
בסדר. כן.
אלוהים אדירים.
כן!
כן, זה מוצא חן בעיניכם?
כן, זה מוצא חן בעיניי.
ריח טוב.
אלוהים...
ג'ורג'יו נראה גמור. האב רובן מטפס על החבלים.
אם הוא ירד עליו עם מרפק, זה ייגמר.
רד, רד, רד, רד, רד, רד, רד, רד!
והמכונה הזו,
בין שהיא קסומה ובין שלא הזכירה לאנשים שלחיים שלנו
יש יותר מנתיב אפשרי אחד.
וזה מפחיד.
בדיוק כמו שמפחיד ללכת עד קצה צוק.
כי אתה כבר יודע שאתה יכול להישאר בדיוק במקום,
או שאתה יכול
לזנק אל הלא נודע העמוק.
ואתה יודע...
שזו החלטה שלך.
כן!
כן, אבי, אני אוהב אותך.
תודה, אחי. גם אני אוהב אותך.
היי, זה היה מדהים.
איזה בחור!
רק רציתי להביא לך בקבוק מים, אבל בסדר.
כן! כן!
בסדר, שחקנים!
כולכם הייתם כוכבי על הערב. שיחקנו אותה, בייבי.
"אנחנו" שיחקנו אותה?
את שיחקת אותה, טרי, ואני שיחקתי אותה בצניעות שלי.
כולכם ידעתם שלא אנצח את האב רובן, נכון?
אבל התפקיד שלי הוא לשרת.
קדימה, כולם, קחו משולש פיצה,
יש לי כאן פפרוני צמחוני ולאקסמן יש גבינה.
כן. נחמד.
נחמד.
ברכותיי על הופעה עצומה.
כמעט האמנתי שאתה מסוגל להרביץ לאנשים.
תודה. כנ"ל.
את קולטת שנתת לי את המשולש הכי טוב, נכון?
כלומר, יחס מושלם בין התוספות, בועות אוויר.
מובן שנתתי לך את המשולש הכי טוב.
בסדר. מתוק.
רק שתדעי,
גם אני הייתי נותן לך את המשולש הכי טוב כי...
אתה אוהב אותי.
כן. איך...
כי גם אני אוהבת אותך.
אלוהים אדירים. זה אדיר.
בסדר. אמרנו את זה.
וואו.
בסדר.
אני מרגיש שהטוסיק שלי השתחרר לראשונה היום.
זה מושך מאוד.
באמת?
כן.
תודה רבה שבאת.
אני בטוח שטרינה תצא בעוד רגע.
קאס, היי, אני...
אני חושב שכדאי שנסיים את החקירה העצמית מוקדם.
ברגע זה.
אני חושב ששנינו זכינו בדברים נפלאים מהניסוי הקטן שלנו.
אבל אם מישהו נפגע, אז לא עדיף שפשוט נסיים?
בסדר, דאסטי. זה לא מה שביקשתי.
לא, אני יודע שלא, אבל אני חושב שזה לטובה, לא?
כן. כלומר, אני פשוט... - היי.
כן, היי! - מה דעתנו?
היי. וואו. הנה היא.
טרינה. ג'ייקוב. אלוהים אדירים. מותק, איך עשית את זה?
אני לא יודעת. - שניכם הייתם מעולים.
תודה.
אז כמה חברים הולכים לאכול גלידה, אם אתם רוצים להצטרף.
גלידה נשמעת מעולה. בואו נלך יחד כולנו.
באמת?
בסדר.
יש. בואו נעשה את זה. - בואו נעשה את זה.
בואו. - אימא, רגע. מה קורה כאן?
כן. בסדר.
מבוסס על ספר מאת מוריס וולש -
תרגום: אסף ראביד