Tere hommikust. - Tere hommikust sullegi.
Sa ei ärganud vilistamise peale, ega?
Ei. Ärkasin küll.
Aga pole viga.
See oli õnnelik vilin. - Oo jaa.
Vägagi õnnelik.
Mul on suur rõõm selles voodis tagasi olla, koos sinuga.
Tead...
Mul läks öösel meelest, et sa voodis olid.
Aga siis hakkasid sa norskama.
„Aa, seal ta on.“ - Siin ma olen.
Harjumine võtab vist natuke aega.
Kas sa ootad kedagi? - Ei.
Ignoreerime seda, jääme voodisse ja harjume olukorraga?
Jah, palun.
Dusty, Cassie, tulge alla!
Teie majas ootab üllatus!
Mida perset?
Vaata vaid!
Vastselt taasühinenud härra Suur D Hubbard ja tema proua.
Jessas, sa suisa särad.
Nat, mida te siin teete? - Kas te tulite lihtsalt sisse?
Anna andeks, D. Tundus, et ma koputasin õige kaua.
Me ei suutnud oodata. Tahtsime teile esimestena öelda...
Cinque, sei, sette, otto!
Õnnelikku isetuppimise lõppu Teil on tähtis päev
Meil on nii hea meel Et teie pere taas kokku sai
Giorgio ja Natalie
Teie parimad sõbrad, igavesti
Tõime teile kohvi ja süüa ka
Milline mõnusalt räige algus meie päevale!
See on väga armas.
Ent ehk pisut varane... - Paari tunni võrra.
...nädalavahetusel.
Ära muretse, Cassie, maksan neile ületundide eest.
Kas laulame uuesti?
Aitab vist ka. Igaveseks.
Cinque, sei, sette! - Näts!
Õnnelikku isetuppimise lõppu Teil on tähtis päev
Tšau.
- On sul vaja alukaid laenata või...
Ei, ma sorin lihtsalt su asjades.
Lahe, lahe, lahe.
Jah, ma lootsingi, et kui mina magan, teed sina seda.
Kas leidsid midagi head?
Noh, leidsin Deerfesti piletid, millele keegi on väga armsalt kirjutanud
„Esimene kohting Trinaga“. - Jee!
Ütle, et ma sind enam ööseks ei kutsuks. - Hakkangi siin ööbima.
Uskumatu, et su vanemad nõus olid.
No põhimõtteliselt ütlesin neile, et ööbin Rita pool, nii et...
Põhimõtteliselt sa siis valetasid.
Valevorst on tagasi.
Kust sa selle said?
See on Koltoni kaart.
Jah, see oli ta rahakotis.
Tundub, et ta kasutas Hana endises baaris MORPHO-t.
Kas sa plaanisid mulle rääkida?
Anna andeks. Jah.
Ma tahtsin seda tegelikult endale hoida.
Rääkiv kärnkonn see pole, aga...
Sa ei vaadanud sisse, ega?
Ei. Miks sa küsid?
Võin vaadata? - Ei.
No kui tahad, aga mina ei plaaninud.
Eelistan tema potentsiaali ette kujutada, mitte lugeda, kelleks ta iial ei saa.
Nii on kõik jätkuvalt võimalik.
Ma räägin nagu psühhopaat, eks ole? - Ei, ei räägi.
Psühhopaat kirjutaks piletitele „Esimene kohting Trinaga“.
Hästi.
Mulle meeldib siin koos sinuga olla.
Minu kodu on nii kaootiline, sinu oma aga vaikne ja rahulik.
Nalja teete?
Mis juhtus? Kas sa karjusid mängu peale?
Millise mängu? - Ei tea, mingi spordimängu?
Mind lasti jäähallist lahti. Jälle.
Mida? Miks? - Ei tea.
Trevori sõnul ei ole ma „määrava tähtsusega tiimiliige“.
Trevor vallandas su? - Kuradi Trevor. Täielik juhmard.
Pole viga.
Küll ma midagi leian.
Teen veel viimase vahetuse, võtan palgatšeki
ja võib-olla nuusutan veel viimast korda jääd.
Noh? Rääkige meile oma isetuppimisest.
Mida te elu ja armastuse kohta õppisite? Olete te õnnelikumad kui iial varem?
Mida õnn üldse tähendab?
Aga vastuseks su küsimusele: jah.
Oleme õnnelikumad kui iial varem.
Arvad sama, Cass? - Arvan jah.
Jah, tunnen, et lahus veedetud aeg andis mulle nii palju.
Ma ööbisin üksinda hotellis
ja mul oli aega lugeda.
Mõnus.
Soojendasin suhteid vanade sõpradega ja leidsin ühe uuegi.
Rõõm kuulda, Cassie.
Ja Dustyga koos olles ei saanud sa neid asju teha?
Ma ei...
Ma ei ütleks, et ma ei saanud seda varem teha. Ei, ma...
Pigem tunnen ma, et isetuppimine pani mu oma soove paremini mõistma.
Mis on muidugi põhjus, miks ma taas töölisrahvaga ühinesin.
Et ise raha teenida.
Ja meie familia'l on sinuga tohutult vedanud.
Aitäh. - Kipun unustama, et oled ettekandja.
Tegelikult kuulun juhtkonda, nii et...
Hirmus põnev.
Oota, kuni sa näed platvormi,
mida Cass ja Giorgio ehitanud on.
Hirvetuleku paraadi jaoks.
Jah, Cassiest on saanud minu usaldusisik,
minu abi-capitano.
Mu silmad, kõrvad ja parem käsi.
No Giorgio parema käena
on sul tööd kõvasti.
Väike sagedase masturbeerimise teemaline nali.
Igatahes... Dusty, ka sina oled palju saavutanud.
Taasavastasin astronoomia. - Ja käisid teise naisega.
Ma olin vaid ühe naisega koos olnud. Ja nüüd olen kahega.
Mitte seksi mõttes. Seksinud olen sinuga, kuid mitte...
Ja sünnitasin terve persetäie kutsikaid.
Tohoh.
Aitas ilmale. Ainult kaks...
Kaks kutsikat, mitte persetäis. - Mitte persetäis.
Aga olukord oli päris pöörane.
Lahe.
Viis ja pool nädalat ei olegi nii pikk aeg, mis?
Alla kahe kuu.
Kas te ei rääkinud kuuest nädalast? - Rääkisime jah.
Aga me ei suutnud teineteisest eemal olla.
Seega...
Ja Alice?
Kas ta nuttis, kui sa talle uudise teatavaks tegid, D,
või üritas sind veel viimast korda võrgutada?
No ma ei pidanud talle uudist teatavaks tegema,
sest uudist ju tegelikult polnudki.
Vabandust. Üritan aru saada.
Kas sa käid Alice'iga siiani?
Ei. Püha issand, ei. Ei, muidugi...
Ma pidasin vist silmas, et...
Me pole ametlikult koos olnudki.
Nii et ametlik lahkuminek oleks õudselt tobe olnud.
Sa pole talle rääkinud?
Millal? Ma olen ju sinu juures olnud.
Sa pead talle rääkima, D. Ära sunni mind sinna minema.
Giorgio, ei, ta üritab sind võrgutada.
Musi, tal poleks lootustki.
Ei, ma lähen sinna ja räägin talle.
Nüüdseks on ta ilmselt küll asjast isegi aru saanud,
aga... Ma räägin talle. Räägin jah.
DEERFIELDI JÄÄHALL
Kuule. Aitab jamast, Trevor.
Ohoh, õige agressiivne. Nii me kokku ei leppinud.
Tšau, Trevor.
Kuidas läheb?
Hästi läheb.
Ainult et mind rünnati lugemise ajal.
Sa vahtisid telefoni, igavene edev kekutis.
Pole vaja nii käituda.
Trevor, anna andeks, et ma su sõnumitele ei vastanud.
Ei vastanud või?
Noh, siis oli see vist üsna pueriilne.
Keegi on sõna „pueriilne“ ära õppinud.
Olgu. Aga sa ei pidanud sellepärast mu isa vallandama.
Jah. - Jacob, see ei olnud sinuga seotud.
Su isa on igal hommikul areenile sisse murdnud.
Mis asja? Miks ta peaks?
Iluuisutamiseks.
Vabandust, kuidas palun?
Ja sa pead valevorstiks mind?
Ei, kahjuks ta ilmselt ei valeta.
Isa tahtis nooruses iluuisutajaks saada,
aga ei julgenud oma isale rääkida.
Matšokultuuri juured on sügaval.
Kas ma võin talle nüüd tappa anda? - Trev. Palun tee mulle teene.
Paps, tule siia. Mul on häid uudiseid.
Said mu töökoha tagasi?
See oli eksitav. - Tõsi. Ei saanud.
Nähtavasti rikkusid sa kõiki jäähalli reegleid.
Murdsid sisse, kasutasid salaja jääd ja jääpuhastusmasinat.
Sinu pärast lisati uusi reegleidki, näiteks helisüsteemi kasutamise keeld.
Mulle meeldib trenni ajal Shania Twaini kuulata.
Ma ei uskunud, et keegi pahaks paneb.
Shania on ingel. - Tead, et ta on Kanadast pärit?
Muidugi tean.
Sinu töökohta päästa ei saa,
aga veensin Trevorit, et ta sul jääd tasuta kasutada lubaks.
On sul uisud kaasas?
Kas mul on uisud kaasas?
Ei tea.
Kas Elvis Stojko võitis Nagano olümpiamängudel hõbeda?
Jah! Võitis küll.
KALLIS IZZY
Paraad algab Johnsoni poe juurest,
liigume mööda peatänavat ja lõpetame Giorgio restorani juures.
Pidustused algavad keskkooli marsiorkestri etteastega
ja lõpevad loomulikult hirve saabumisega.
Kas küsimusi on?
Jah. Miks valisime nime Hirvetuleku?
Ja milleks see paraad? Ning üleüldse: „Miks?“
Hana, sa oled nii ulakas.
Teadmiseks uutele linnaelanikele:
Hirvetuleku paraad on hinnatud traditsioon.
Kohalikud ärid võistlevad parima platvormi auhinna eest.
Parim platvorm! Läheb lahti!
Hääletage kindlasti, paljud inimesed on kõvasti vaeva näinud.
Valimiskastide juurde!
See on nagu jõuluparaad, aga jõuluvana asemel
lõpetab paraadi saanis istuv hirv, keda veavad jahimehed rulluiskudel.
Just nii.
Ja hirv loobib laste sekka hirvepabulate kujulisi komme.
Kutsume neid kommipabulateks.
Jajah, no see on muidugi täiesti loogiline.
Aga ma kordan: miks?
Miks? Miks?
Kas sa muud küsida ei oska?
Ka mina võiksin küsida, miks sa meie linna tulid,
miks sa MORPHO-t puudutavaid saladusi varjasid
ja meie kalli pahaaimamatu preestri kiusatusse viisid.
Saladus on vist paljastatud.
Kes oleks arvanud, et matšil terve linna ees suudlemine meid sedasi paljastab?
Ära pane teda tähele, Hana.
Izzy on kade kõigi peale, kes seksi saavad.
Valus.
Deerfieldi algusaegadel
tähistas Hirvetuleku paraad hirvejahihooaja algust.
Aga kuna hirvi enam ei ole, siis nüüd... ei tähista.
Just nii. Ja loomulikult kehastan mina
taas kord rongkäigu lõpus paraadile nime andnud hirve.
No pekki küll.
Ehk järgmisel aastal, Sheila. Eks?
Dusty? - Hei!
Mida sa teed? - Kontrollisin neid va kojamehi.
Talv ju tulekul. Ei tea, kas need... Kas need lund ka pühivad?
No seda sajab harva. - Mis see on?
Vist mingi reklaam või... - Selge. Anna siia.
Sul pole vaja seda näha. - Anna siia.
Olgu.
„Aitäh, et oled nii vahva.“
Kas see on tänukaart?
Ma võin kokkuvõtte teha... - Ei-ei. Ma loen ise.
„Kallis Alice, aitäh minu vastu huvi tundmast.
Tore oli kohtingutel käia ja mõnusalt juttu puhuda,
veeta intiimseid hetki...“
Vabandust, kas sa jätad mu tänukaardiga maha?
Palun vabandust. Eks?
Kaalusin kaastundekaarti, aga see näis häbematu.
Ja ma tahtsin sind tänada,
sest ma olen meie ühist aega tõesti nautinud. Lihtsalt...
Mul on perekond.
Jah, ma tean.
Ja ma teadsin, et te Cassiga hakkate jälle koos elama.
Lihtsalt... Ma ei tea, see pole loogiline.
Jah. Ma tean.
See ajab segadusse. - Ei.
Ei, see pole loogiline, sest sa olid minu nägemuses.
Mida? - Sa olid minu nägemuses, Dusty.
Sinu multikapoiss oli koos minu multikatüdrukuga...
Miks sa enne ei rääkinud? - Ma ei tahtnud sind ehmatada.
Veider oleks olnud seda esimesel kohtingul mainida.
Oo jaa, praegu on palju parem.
Sa kordasid aina, et te Cassiga olete lihtsalt ajutisel pausil.
Ent siis...
Ma ei tea. Tundus, et meie vahel on side
ja asjad läksid loomulikku rada pidi.
Ja muidugi olid mul ka oma lootused.
Ma ei tea.
Nüüd, kui sa asjale lõpu teed, plaanitust varem muide...
Ma ei tea. Tunnen, et olen idioot,
kuna mõtlesin, et asi on enamas.
Mis su nägemuses oli?
On see üldse oluline?
Sa oled nüüd Cassiga koos, eks?
Nii et mis seal vahet on?
Ma pean minema.
Oota. Alice, äkki ootaksid pisut?
Ei. Pärastlõunal toimub paraad
ja marsiorkester ei pane ennast ise valmis.
No ilmselt paneks, aga...
Alice, võin ma midagi öelda? - Eks saada kaart. Jah?
Püha issand.
Kogu kraam oli tal lihtsalt kapis? - Nii palju narmaid.
On see veider, et ma pabistan? - Sugugi mitte. Mina võin oksele hakata.
Käbi ei kuku kännust kaugele.
Jah!
Tubli, hr Kovac!
Hästi.
Oh ei. Kas ta plaanib hüpata?
Ilus.
Ülivõimas. Ja Shania on vinge.
Jessas, need vanad klassikud...
On sul kõik hästi?
Ta on hämmastav, eks?
Jah, ma tean.
Ja vaata, kui õnnelik ta on.
Nagu mu isa oma tõukerattal, enne kui MORPHO ta hulluks ajas.
Mul oli õnnelik isa.
Aga nüüd on mul...
Kurb isa? - Kurb isa, jah.
Mõlemad vanemad on oma nägemustesse kinni jäänud.
Nad teesklevad, et on õnnelikud, aga eitavad ilmselgelt tõde.
Mu kodu on viimasel ajal nii ebastabiilne.
Võid vahel minu juures ööbida.
Kui selle vanematele ära põhjendad.
Selles asi ongi. Ma tahaksin kogu aeg sinu juures olla.
Ah sa raisk. Hästi.
Ma läksin liiale. Muidugi läksin.
Anna andeks. - Ei-ei.
Ma mõistan.
See on nii tore, et ma oma isaga nüüd palju lähedasem olen, aga...
Kodu on palju rohkem kodu moodi, kui me kahekesi pole.
Kas kolin siis sisse?
Võib-olla tõesti.
Võta. - Kas te annate mulle võtme, härra?
Jah, tegelikult on see postkasti võti.
Pigem sümboolne žest.
Ausalt öeldes ei lukustagi me ust.
Oled sa selles kindel?
Ei, üldse mitte.
See võib ebaseaduslikki olla, me pole ju täisealised. Aga...
Võime ju mõnda aega proovida, kui su vanemad lubavad.
Peavad lubama, arvestades seda, milliseid kannatusi nad mulle põhjustavad.
Aga küsin paraadi ajal.
Lahe.
Kuulge, kas te nägite?
Oh sa raisk! Paps, on sul kõik hästi?
Jah! Ideaalne ajastus, Suur D! - Oh sa kur...
Sa pead Giorgio resto platvormi nägema, enne kui see stardib.
Vaata.
Püha Jeesus, Maarja ja Joosep.
Noh, mida arvad?
See jääb silma, eks?
Võin ausalt öelda, et ma pole õudsemat vaatepilti näinud.
See olen mina.
Sain aru.
Ja kas mannekeenid peavad sinna jääma?
Need lisasin mina.
Sain need kaupluse Issi Pikkjalg tühjendusmüügilt.
Pood pakkus rõivaid meestele, kellel on lühike kere ja äärmiselt pikad jalad.
Jah. Mõtlesin, et need võiksid mu akende ees röövleid eemale peletada,
aga unustasin alatasa, kuhu ma need üles panin,
ja ehmusin ise.
No siis sobivad need ju paraadile imeliselt.
Peaksime need kõrvale heitma? - Jah.
Heida kohe kaugele. Nad on kurjast vaimust vaevatud.
Teate, ehk on Dustyl õigus.
Laulame platvormil seistes niigi oma Latchkey Ladzi lugu.
Ehk on elemente liiga palju?
Seda pean ma nägema. Sa oled nagu spagetihunniku kuninganna.
Jah.
Jah, no Giorgio restorani reklaamimine on osa mu tööst.
Jah.
Nii et jah, see annab kõneainet.
Kahtlemata on seda võimatu unustada.
Olgu. Mannekeenid lähevad, Suur D.
Hea mõte. - Vajan su abi.
Need ei anna alla. Aita nad allutada.
Kuule. Lähme oma laulu harjutama.
Puusatõuked on juba peaaegu täiuslikud.
Jah. Teeme seda. - Eks ole? Hästi.
On sul väga valus?
Ei, valu tegelikult polegi.
Kuni ma seda ei liiguta ega puutu.
Paps, dr Woodsi mäletad?
Ta on arst, sa kutsusid ta välja,
aga ta ei saanud tulla.
Ja enam sa ei kutsunud. Mäletad?
Arvasin, et sa kutsud mulle takso, Jacob.
Dr Woods ei pea oma tihedas graafikus selliste asjade jaoks aega leidma.
See polnud üldse raske, ainult operatsioon jäi pooleli.
Päriselt?
Palun öelge, et patsient ei jäänud lauale.
Ei-ei. Oh heldus, ei.
Mind ennast opereeriti.
Sisse kasvanud varbaküüs, see võib oodata. Aga heidame siis randmele pilgu peale.
Naljakas lugu. Ma esitasin terve iluuisutamiskava
kordagi kukkumata.
Aga lapike konarlikku jääd sai minust lõpuks võitu.
Jääpuhastusmasina juht tuleks lahti lasta.
Ohoh.
Vaimukas ja oskab uisutada?
Harva esinev kombinatsioon.
Kas on? - No katki see vist pole.
Aga kui oleks, paraneksid sa kiirelt,
sest välise vaatluse põhjal ütleksin, et sa oled üsna tugev.
Hea teada, sest kui ma kipsi vajaksin,
peaksin leidma arsti, kes poleks...
füüsiliselt nii paeluv... - Olgu, hakkame minema.
Paps, kohtume paraadil, eks?
Olgu, poja.
Hästi.
Kas siit on valus?
No see on mu rinnalihas, selle peale ma ei kukkunud.
Nii et... täitsa hea tunne on.
Suur D, mulle tundub, et raskem koorem on minu kanda.
Pole viga, kui sa ei jaksa.
Jaksan, lihtsalt ebamugav on.
Sa pead lihtsalt raskuspunkti üles otsima.
Pane käsi hargivahest läbi.
Jajah. Tead, ta on vist tõesti liiga raske.
Ja mulle meenus just, et mul on tegemist,
nii et pean selle pikliku jõleduse hetkeks siia jätma.
Mida? Mis võiks sellest tähtsam olla?
Üks kooliküsimus vajab tähelepanu.
Oota. Kas sa räägid Alice'ist?
Ütlesid talle, et kõik on läbi? - Jah.
Pean talt lihtsalt ühte asja küsima. - Ei. Sa oled nüüd Cassie juures tagasi.
Me laulsime teile laulugi.
Jah, lähen ja räägin temaga natuke.
Mitte siis, kui mina midagi teha saan. - Lase mööda.
Ei lase, D.
Ei, lõpeta, D. Jäta järele.
Giorgio, lõpeta. Aitab. - Ei.
Ära peksa mannekeeni, D.
No kuule! - Koledamaks ta ei muutu.
Lõpeta. Ei.
Korista Nati kurjast vaimust vaevatud seksinukk mu näo eest.
Ära kutsu seda nii, D. - Ma purustan ta väikse pea.
Ma ei lase sul Alice'iga rääkida.
Ma olin ta nägemuses.
Tõsiselt? - Jah.
Mida sa tegid? - Ei tea. Ta ei ütle.
Seda ma küsida tahangi.
Ma üritan Cassiga ära leppida, aga miski on õhus.
Ehk oli meie vahel midagi. Või oleks olnud.
Ehk olen ma Cassi kõrval millestki puudust tundnud,
ise seda mõistmata.
Näiteks millest? Konkreetsemalt.
Ma ei tea.
Alice'iga on lihtne.
Koos olles naerame me kogu aeg,
ta võib spontaanne olla.
Ja mulle meeldib see, kelleks ma tema kõrval muutusin.
Aga ma mõistan, et see läheks üle.
Ma ei... See on halb võrdlus, sest see suhe on värske.
Ma mõistan seda ja tean, et peaksin loobuma.
Aga... - Sa olid tema nägemuses.
Mis on veider, sest enamasti näitavad nägemused
inimese minevikku või olevikku.
Aga kui Alice sind nägi, ei tundnudki te teineteist,
nii et see nägemus pärineks otsekui tulevikust.
Üllatavalt veenev mõte.
Aga mida see tähendab?
Ma ei tea, vennas.
Aga sinu asemel tahaksin ma selle välja uurida.
Ma... Ma...
Olgu. - Läksime.
Viis, kuus, seitse... - Viis, kuus, seitse, kaheksa.
Ma olen seisnud järtsus Teadmata, mida teha
Sinu armastuseta
No nii. - Nii hea oli!
Olgu, ja siis ütleme...
„Giorgio restoranis järtsus seisma ei pea,
sest me teenindame teid otsekohe!“ - Teenindame teid...
Jah. See sobib nii hästi. Ja on nii õige.
Ma ei tea. - Mida?
Issand, mu ema teeb selle maatasa.
Keda see kotib?
Millal sa emaga viimati rääkisid?
Ammu. - No täpselt.
Sest sa lõikasid ta oma elust välja, mis on väga-väga eluterve.
Nii et miks sa endas ikka kahtled?
Ma ei tea.
Või noh, Dusty ütles midagi.
„Oo, sa oled spagetihunniku kuninganna.“
Nagu, mis mõttes?
Seda „aristokraat“ tähendabki? - Ignoreeri teda.
Ma ei saa.
Ma ei suuda.
Ma tean, et see oli lihtsalt nali, aga neid nalju on nii palju.
Jah.
Alati, kui miski mind erutab, kuitahes suur või väike see asi ka poleks,
peab Dusty seda salvavalt kommenteerima.
Olgu see siis see laul, mu uus töö Giorgio juures
või Potentsiaalifond või... - Või jutuvestjate klubi.
Või jutuvestjate klubi. Täpselt.
Ja need asjad kuhjuvad.
Pikkade aastate jooksul
need asjad lihtsalt kuhjuvad.
Ning jah, ema lõikasin ma oma elust välja,
aga mu nägemusel oli teinegi pool.
Ja kuidas ma seda ka eirata ei üritaks, on mu peas veel üks hääl,
mis paneb mind ennast vahel nii tähtsusetuna tundma.
Kas see räägib iiri aktsendiga?
Alice, me peame rääkima.
No praegu on mul proov, nii et... - Kas see on sinu müts?
Kas müts mu peas on minu oma? Jah. Seda küsida tahtsidki?
Ei. Ma pean teada saama, mis su nägemuses juhtus.
Dusty. - Ausõna, jätan su siis rahule.
Olgu. Tule.
Ma rääkisin sulle juba. Ma heljusin õhus, läksin vooluga kaasa.
Jah, aga mina?
Olgu. Alguses seisin ma lennukis, olin hüppamiseks liiga hirmunud.
Ja sina olid ka seal.
Kust sa tead, et mina?
Ta oli täpselt sinu moodi.
Ja sa andsid mulle oma laigulise tõukerattakiivri.
Ma panin selle pähe ja sa lükkasid mu hellalt lennukist välja.
Sa andsid mulle tõuke, mida ma hüppeks vajasin.
Jah, nii et ma ei tea, ma tundsin, et sa...
Et sa aitad mind ka päriselus kuidagi.
Seepärast ma sind nii agressiivselt jahtisingi.
Ajasin sind mööda koridori taga, kui olin teie isetuppimisest kuulnud.
Nojah. Aga MORPHO on mulle nüüd kaks korda järjest käru keeranud.
See ütles, et minu potentsiaal on saada tšellomängijaks.
Kuigi ma loobusin sellest unistusest.
Ja mu nägemuses olid sina.
Kättesaamatu inimene.
Ja ma ei tea, miks sa seal olid, sinu nägemuses mind ju polnud.
Mis on?
Mu nägemuses oli vist keegi veel.
See käis nii kähku,
aga minu arust seisis hüpeka kõrval keegi.
Ma ei tea. Ma ei tea, kas see olid sina
või panin ma su sinna tagantjärele, et oma tundeid õigustada.
Ja mul polnud siis veel neid kuradi lugemisprille.
Ja kui see olidki sina? Mida see tähendaks?
Miks see masin konkreetsem olla ei võiks?
Ja miks me oma nägemusi vaid ühe korra näeme?
Rääkisin kõigest, mida tean, Dusty.
Edu sulle.
Hr Johnson, mul on vaja masinat kasutada.
MORPHO-t või? On sul siis teine kaart veel?
Kes ütleb, et ma seda vajan? - Masin ütleb. Vaat kes.
Viimati väitis see, et vajab meie isikukoode
ja sõrmejälgi. Ja see polnud ju tõsi.
Ehk mitte, aga see ei tähenda, et sa...
See küsis, kas ma jätkan. Eks?
Pärast nägemuse näitamist küsib see: „Jätkad?“
Nii et jätkamine peab võimalik olema. Mingi järgmine etapp.
ALUSTAMISEKS SISESTA KAART
MORPHO, me tahaksime jätkata, palun.
Su ebamäärased multikad on vahvad olnud, aga tahaksime nüüd eluga edasi minna.
Nii et kui sa saaksid nüüd meile mõne vastuse anda, kurat...
Dusty, palun. - Kas sa kuuled?
Kas sa kuuled mind, MORPHO?
Me tahaksime nüüd edasi minna, va lollakas masin.
Igavene ennasttäis õnneküpsis!
PALUN KÜSI JUHISEID
Mis asja?
Mis juhiseid?
Dusty, mida sa teinud oled?
PÕHINEB M. O. WALSHI RAAMATUL
Tõlkinud Triin Jürimaa