- God morgen. - Hei, god morgen.
- Jeg vekket deg vel ikke med plystringen? - Nei. Jo.
Men det går bra.
- Du plystret fordi du er glad. - Å, ja. Veldig glad.
Glad for å være sammen med deg i denne senga igjen.
Jeg glemte nesten at du lå i senga i natt. Så begynte du å snorke, og jeg tenkte:
-"Der er han." - Her er jeg.
Det vil ta litt tid å venne oss til det igjen.
- Venter du besøk? - Nei.
Så vi kan ignorere det, bli i senga og venne oss til det?
Gjerne det.
Dusty, Cassie, kom ned!
Det er en overraskelse i huset!
Hva faen?
Se hvem det er!
Nylig gjenforente Mr. og Mrs. Big D Hubbard.
Jøye meg. Du gløder.
- Nat, hvorfor er dere her? - Gikk dere bare inn?
Beklager, D. Føltes som om jeg banket på i et minutt.
Vi kunne ikke vente. Vi ville være de første til å si...
Cinque, sei, sette, otto!
Ha en finfin u-selv-plorasjon Det er deres spesielle dag
Vi er så glade for at dere nå Er en familie i dag
Fra Giorgio Og Natalie
Deres beste venner For alltid
Vi tok med litt kaffe og mat til dere
For en herlig skurrende start på en dag.
- Ja. Snilt, men kanskje litt tidlig... - Et par timer.
...i helgen.
Slapp av, Cassie, de får betalt 50 % ekstra.
- Vil dere høre sangen igjen? - Vi har hørt den nok for alltid.
- Cinque, sei, sette! - Tyggis!
Ha en finfin u-selv-plorasjon Det er deres spesielle dag
Hei.
- Hei. - Trenger du å låne undertøy eller...
Nei, jeg bare ser gjennom alle tingene dine.
Kult, kult.
Det var det jeg håpet du skulle gjøre mens jeg sov. Fant du noe bra?
Jeg fant Deerfest-billetter som noen på søtt vis har merket:
-"Første date med Trina." - Jippi.
- Du får aldri overnatte igjen. - Jeg skal overnatte hele tiden.
Jeg kan ikke tro at foreldrene dine sa ja.
Teknisk sett sa jeg at jeg skulle overnatte hos Rita...
Jøss, så teknisk sett en løgn.
"Løgneren" er tilbake.
- Hvor fikk du dette fra? - Det er Koltons kort.
Jeg fant det i lommeboka hans. Han brukte visst MORPHO-en på Hanas gamle bar.
- Skulle du fortelle meg dette, eller... - Unnskyld, ja.
Jeg ønsket bare på en måte å beholde det for meg selv.
Det er ingen snakkende padde, men...
- Du så vel ikke på det? - Nei, hvordan det?
- Kan jeg det? - Nei.
Hvis du vil, men jeg skulle ikke det.
Vil heller se for meg potensialet hans enn å bli fortalt det han aldri får blitt.
På den måten er alt mulig.
- Høres psykopatisk ut, ikke sant? - Nei, ikke psykopatisk.
Å skrive "første date med Trina" på billettene er psykopatisk.
Ok.
Liker å være her med deg.
Huset mitt er så kaotisk, og huset ditt er så fredelig og rolig.
Tuller du?
Hva foregår? Ropte du til kampen?
- Hvilken kamp? - Jeg vet ikke. Sportskampen?
Jeg fikk sparken fra skøytebanen. Igjen.
- Hvorfor det? - Jeg vet ikke.
Trevor sa at jeg ikke var en viktig del av teamet.
- Sparket Trevor deg? - Jævla Trevor. For en dust.
Det går bra.
Jeg finner noe annet.
Jeg skal bare ta mitt siste skift, hente lønningen
og kanskje lukte på isen én siste gang.
Fortell oss alt om selv-plorasjonen.
Hva lærte dere om livet og kjærligheten? Er dere lykkeligere enn noensinne?
Hva betyr det egentlig å være lykkelig?
Men for å svare på spørsmålet: ja. Vi er lykkeligere enn noensinne.
- Er du enig, Cass? - Jeg er enig.
Jeg fikk så mye ut av tiden da vi var adskilt.
Jeg overnattet alene på et hotell, og jeg fikk lest mye.
Herlig.
Jeg fikk kontakt med gamle venner og fikk en ny venn.
Bra for deg, Cassie. Og det var ting du ikke kunne gjøre da du var med Dusty?
Jeg ville ikke sagt at jeg ikke kunne gjøre det før. Nei, jeg...
Jeg føler at selv-plorasjonen vår fikk meg til å tenke på hva jeg ønsket.
Og jeg begynte å jobbe igjen så jeg kan tjene mine egne penger.
Vi er heldige som har deg i vår familia.
- Takk. - Jeg glemmer at du er servitør.
- Jeg er faktisk leder, så... - Å, så spennende.
Vent til du får se flåten som Cass og Giorgio har laget til Deercoming-paraden.
Cassie har blitt min consigliere. Min assisterende capitano.
Mine øyne, ører og høyre hånd.
Skal du være Giorgios høyre hånd, får du nok å gjøre.
Det var en liten spøk om hyppig onanering.
Uansett... Dusty, du har også oppnådd mye.
- Jeg gjenoppdaget astronomi. - Og du datet noen.
Jeg hadde bare vært med én dame. Nå har jeg vært med to.
Ikke seksuelt. Vært med deg seksuelt, men ikke...
Og jeg hjalp til med å føde en haug av valper.
Kom igjen.
- Ja. Det var bare to valper. Ikke en haug. - Det stemmer.
Men det var kaotisk.
Det er kult.
Fem og en halv uke er visst ikke så lenge.
Under to måneder.
Skulle det ikke være seks uker?
Det skulle det. Men han kunne ikke vente med at vi skulle bli sammen igjen.
Så...
Og hva med Alice?
Gråt hun da du slapp nyheten, D, eller prøvde hun å forføre deg én siste gang?
Jeg trengte ikke å slippe nyheten,
for det var i og for seg ingen nyhet å slippe.
Unnskyld. Jeg prøver å skjønne hva du sier. Dater du fortsatt Alice?
Nei. Gud, nei. Nei, selvfølgelig...
Nei, det jeg vel egentlig mente...
Vi datet aldri offisielt.
Så å slå opp offisielt hadde vært veldig tåpelig.
- Har du ikke fortalt henne det? - Når? Jeg har vært med deg hele tiden.
Du må fortelle henne det, D. Ikke tving meg til å dra dit selv.
- Nei, hun vil prøve å forføre deg. - Hun vil ikke påvirke meg.
Nei, jeg skal dra og fortelle henne det.
På dette stadiet har hun nok oppfattet at det er over,
men jeg skal fortelle henne det.
DEERFIELD SKØYTEBANE
Hei! Slutt med dette tøvet, Trevor!
Jøss, du er aggressiv. Ikke det vi ble enige om. Men hei, Trevor.
Hvordan går det?
Bra. Bortsett fra at jeg nesten ble overfalt mens jeg leste.
Du brukte mobilen, din pretensiøse skrytepave.
La oss ikke gjøre det. Trevor, beklager at jeg ikke svarte på meldingen din.
Gjorde du ikke det? Vel, det var vel litt puerilt.
Se hvem som har lært seg ordet "puerilt".
Du trengte ikke å sparke faren min.
- Nei. - Jacob,
det hadde ingenting med deg å gjøre. Han har brutt seg inn hver morgen.
Hva? Hvorfor skulle han gjøre det?
For å øve på kunstløp.
Unnskyld, hva? Og du mener at jeg er løgneren?
Nei, det er nok dessverre ikke en løgn.
Pappa ønsket å bli kunstløper, men han turte ikke å si det til faren sin.
Arvet machokultur sitter dypt.
Kan jeg banke ham opp nå?
Trev, jeg trenger at du gjør meg en stor tjeneste.
- Pappa, kom hit. Jeg har gode nyheter. - Har jeg fått tilbake jobben?
- Det var villedende. - Ja, nei.
Du brøt visst alle skøytebanens regler.
Innbrudd, benyttet isen og ismaskinen til eget bruk.
De la til noen regler på grunn av deg, som å benytte lydanlegget til eget bruk.
Jeg hører på Shania Twain mens jeg øver. Jeg trodde ingen ville ha noe imot det.
- Hun er en engel. - Du vet vel at hun er fra Canada?
Selvfølgelig.
Så jobben din kan ikke reddes, men jeg overtalte Trevor til å la deg bruke isen.
- Så har du skøytene dine? - Har jeg skøytene mine?
Jeg vet ikke. Fikk Elvis Stojko sølv i OL i Nagano?
Ja! Ja, det fikk han.
Paraden begynner ved Johnsons, følger Main Street og ender ved Giorgios.
Festlighetene begynner med skolekorpset, og avsluttes når hjorten ankommer.
Noen spørsmål?
Hvordan fikk det navnet "Deercoming"? Og hvorfor en parade? Og bare hvorfor?
Hana. Du er så rampete.
For alle som er nye her, er Deercoming-paraden en kjær tradisjon.
Lokale forretningsfolk kjemper om å vinne "Beste flåte".
Beste flåte, kom igjen. Dere må stemme. Mange har jobbet veldig hardt i år, ok?
Som en julenisseparade, men i stedet for nissen
er det en hjort i en slede som blir trukket av jegere på rulleskøyter.
Det stemmer.
Og hjorten kaster godterilort til barna, som vi kaller "hjortelort".
Akkurat, det gir helt mening.
Men igjen, hvorfor?
Hvorfor? Greier du ikke å spørre om noe annet enn hvorfor?
Kan like gjerne spørre om hvorfor du kom hit,
hvorfor du holdt hemmeligheter om MORPHO-en
eller hvorfor du brakte fristelse til vår kjære, uskyldige prest.
Katten er visst ute av sekken.
Tenk at å kysse foran hele byen under en wrestlingkamp røpet oss.
Ignorer henne, Hana. Hun er bare misunnelig på alle som får seg noe.
Fy søren.
I Deerfields tidlige dager signaliserte Deercoming begynnelsen på hjortejakten.
Men siden det ikke er flere hjorter her, gjør den nå... ikke det.
Det stemmer. Og jeg skal nok en gang være hjorten på enden av paraden.
Pokker.
Kanskje neste år, Sheila. Ikke sant?
- Dusty? - Hei.
- Hva driver du med? - Jeg bare sjekker vindusviskerne.
Det er snart vinter. Vet ikke om... Er de egnet til snø?
- Vi får lite snø. - Hva er det?
- Jeg tror det er reklame eller... - Ok. Gi meg den.
- Du trenger ikke å se den. - Gi meg den.
Ja. Greit.
"Takk for at du er toppen." Er dette et takkekort?
- Jeg kan oppsummere det... - Nei, det går bra.
"Kjære Alice, takk for din interesse.
Det har vært flott å gå på dater og ha fine samtaler,
og til og med noen intime øyeblikk." Slår du opp med et jævla takkekort?
Jeg er lei for det, ok? Jeg tenkte at et kondolansekort var arrogant.
Og jeg ville si takk fordi jeg har likt tiden vår sammen.
Jeg bare...
Jeg har en familie.
Ja, jeg vet det. Og jeg visste at du og Cass planla å bli sammen igjen.
Jeg bare... Jeg vet ikke. Dette gir ikke mening.
- Jeg vet det. Hele greia er forvirrende. - Nei.
Nei, det gir ikke mening fordi du var i visjonen min.
- Hva? - Du var i visjonen min, Dusty, ok?
Din animerte fyr var med min animerte jente...
- Hvorfor sa du ikke det? - Jeg ville ikke skremme deg.
- Hadde vært rart å si det på første date. - Ja, det er mye bedre å si det nå.
Du sa hele tiden at du og Cass hadde en midlertidig pause, men så...
Jeg følte at vi hadde en ekte forbindelse, og ting bare skjedde naturlig.
Og jeg hadde selvfølgelig et håp.
Jeg vet ikke.
Nå som du gjør det slutt tidlig, føler jeg meg som en jævla idiot
som trodde at det var noe mer.
Hva var i visjonen?
Har det noe å si?
Du er med Cass nå.
Så hva har det å si?
Jeg må dra.
Vent. Alice, kan du vente litt?
Nei. Det er en parade i ettermiddag, og korpset vil ikke ordne seg selv.
Jo, det ville det nok...
- Alice, kan jeg bare få si noe? - Skriv det i et kort.
Herregud.
- Hadde han alt det i skapet? - Så mye frynser.
- Er det rart at jeg er nervøs? - Nei. Jeg kan kaste opp.
Ja. Som far, så sønn.
Ja!
Ja, Mr. Kovac!
Han greier det.
- Nei, skal han hoppe? - Jøss.
Flott.
Dette er dritbra, og Shania er rå.
Noen av de gamle slagerne...
Hva? Går det bra?
- Han er utrolig, ikke sant? - Jeg vet det.
Og se på ham. Han er så glad.
Som faren min på sparkesykkelen før han ble besatt av maskinen.
Jeg hadde en lykkelig pappa. Nå har jeg en...
- Trist pappa? - En trist pappa, ja.
Begge foreldrene mine er opphengt i visjonene sine.
De later som om de er lykkelige, men de fortrenger ting.
Huset mitt har vært veldig ustabilt i det siste.
Du kan overnatte hos meg, hvis du finner på gode dekkhistorier.
Det er greia. Jeg vil være hos deg hele tiden.
Å. Fy søren. Ok.
- Det er for mye. Altfor mye. Unnskyld. - Nei, nei. Jeg skjønner det.
Jeg elsker at jeg har fått et mye nærere forhold til pappa nylig, men...
...det føles mer som hjemme når det ikke bare er oss to.
Så skal jeg flytte inn?
Kanskje.
- Her. - Gir du meg en nøkkel, sir?
Ja. Den er faktisk til postkassen.
Heller en symbolsk handling. Vi låser ikke engang døren.
Er du sikker på dette?
Nei. På ingen måte. Det kan være ulovlig, siden vi ikke er voksne.
Men... Jeg vet ikke. Vi kan prøve. Hvis det er greit for foreldrene dine.
Det må være greit, med tanke på hva de utsatte meg for.
- Men jeg skal spørre under Deercoming. - Kult.
Hei, så dere det?
Å, pokker! Pappa, går det bra?
- Ja! Perfekt timing, Big D! - Fy...
Du må se "Giorgios restaurant"-flåten før hun setter seil. Se på den.
Jesus, Maria og Josef.
Hva syns du? Ganske iøynefallende, ikke sant?
Det er det mest forferdende jeg har sett.
Det er meg.
Det skjønte jeg. Elsker vi utstillingsdukkene?
De var mitt forslag.
Jeg kjøpte dem på konkurssalget til butikken Daddy Longlegs,
som lagde klær til menn med kort overkropp og ekstremt lange ben.
Jeg tenkte jeg kunne ha dem i vinduet for å skremme vekk inntrengere,
men jeg glemte stadig hvor jeg satte dem, og de skremte vettet av meg.
Så da passer de flott til en parade.
- Syns du vi burde kaste dem, Big D? - Ja. Kast dem så langt dere kan.
De er onde.
Kanskje Dusty har rett.
Vi skal jo synge Latchkey Ladz-sangen på flåten i tillegg.
Kanskje det blir for mye.
Jeg gleder meg. Du blir dronningen av spagetti-haugen.
Ja.
Vel, å markedsføre Giorgios er en del av jobben min.
Ja.
- Jeg tror det vil få folk til å prate. - Ja. Det blir uansett uforglemmelig.
Greit. Vi fjerner utstillingsdukkene.
- God idé. - Du må hjelpe meg.
De er uhåndterlige. Håndter dem.
Hei. La oss jobbe med nummeret. Jeg tror hoftestøtene er nesten perfekte.
- Ja. Vi gjør det. - Ikke sant? Ok.
Har du sterke smerter?
Nei, det gjør faktisk ikke vondt så lenge jeg ikke beveger på den.
Pappa, du husker vel dr. Woods? Hun er lege, og du ba henne ut på date.
Så kunne hun ikke komme, men du ba henne aldri ut igjen. Husker du?
Skulle du ikke ringe etter drosje?
Dr. Woods er opptatt, og trenger ikke å ta seg tid til dette.
Ikke noe problem. Det var bare en operasjon.
Er det sant? Si at du ikke bare forlot personen.
Nei. Jøye meg, nei.
Det var min operasjon. Det er bare en inngrodd tånegl.
Uansett, la oss se på håndleddet.
Det er rart. Jeg fullførte hele kunstløpet uten å falle en eneste gang.
Men så snublet jeg på ujevn is. De burde sparke ismaskinføreren.
Jøss. Morsom og god på skøyter? Det er en sjelden kombinasjon.
- Er det det? - Jeg tror ikke det er brukket.
Men uansett hadde du kommet deg fort,
for ut ifra det jeg kan se, er du svært sterk.
Godt å vite, for hvis jeg må ha gips, trenger jeg en lege som er mindre...
- ...fysisk distraherende... - Ok, vi kan dra, ikke sant?
- Pappa, vi møtes på Deercoming, ok? - Ok, sønn.
Ok. Gjør det vondt når jeg tar på deg der?
Det er brystmuskelen min. Jeg falt ikke på den.
Så... det føles helt fint.
Big D, jeg føler at jeg bærer tyngst. Det går bra hvis de er for tunge for deg.
Nei, de er bare uhåndterlige.
Du må bare finne tyngdepunktet. Prøv å ta tak i skrittet.
Ja. Vet du hva? Jeg tror den er for tung.
Og det er noe jeg må gjøre.
Jeg legger det avlange misfosteret her et øyeblikk.
- Hva kan være viktigere enn dette? - Det er en skolesak jeg må ta meg av.
Vent, gjelder dette Alice?
- Har du sagt at det er over? - Ja, men jeg må spørre om én ting til.
Ikke tale om. Du er med Cassie nå. Vi har sunget sangen for dere.
- Jeg skal bare snakke litt med henne. - Ikke når jeg er her.
- Slipp meg forbi, Giorgio. - Nei, D.
Nei. Stopp, D. Stopp.
- Giorgio. Slutt. - Nei.
- Ikke slå utstillingsdukken, D. Kom igjen! - Kan ikke gjøre den verre!
Slutt. Nei.
Vekk med Nats hjemsøkte sexdukke.
- Ikke kall den det, D! - Jeg ødelegger det lille hodet!
Jeg lar deg ikke snakke med henne.
- Jeg var i visjonen hennes. - Vent, er det sant?
- Hva gjorde dere? - Hun nektet å si det.
Det er det jeg vil snakke om.
Jeg vil at ting skal bli som før, men jeg dveler ved noe.
Kanskje det var noe der. Eller noe som vokste der.
Kanskje det var ting jeg savnet med Cass, og jeg innså det ikke engang.
Som hva da? Vær konkret.
Jeg vet ikke.
Med Alice er det lett. Vi ler hele tiden, og hun kan være spontan.
Jeg likte personen jeg begynte å bli med henne.
Men det ville forsvunnet. Det er ikke en god sammenligning, siden det er nytt.
Jeg vet det, og jeg innser at jeg burde gå min vei.
- Men... - Du var i visjonen hennes.
Det er rart, for de fleste visjonene er ting fra folks fortid eller nåtid.
Men dere kjente hverandre ikke da du var i hennes,
så det er som en visjon fra fremtiden.
Det er en overraskende slående tanke. Men hva betyr det?
Jeg vet ikke, kompis.
Men hvis jeg var deg, hadde jeg ønsket å finne ut av det.
Jeg...
- Ok. Fem, seks, sju... - Da starter vi. Fem, seks, sju, åtte...
Jeg har stått i kø med fler Nå vet jeg ikke mer
Uten din kjærlighet
- Det var innmari bra! - Ok. Og så sier vi:
"Hos Giorgios må du aldri stå i kø,
- for vi serverer deg med en gang." - Vi serverer deg...
Ja. Det er helt perfekt og sant.
- Jeg vet ikke. - Hva?
- Mamma er der. Hun vil latterliggjøre oss. - Hvem bryr seg?
Når snakket du med moren din sist?
- Det er en stund siden. - Nettopp.
Fordi du kuttet kontakten med henne, noe som er veldig sunt.
- Så hvorfor tviler du på deg selv? - Jeg vet ikke.
Dusty sa den tingen. "Jøss, du kommer til å bli dronningen av spagetti."
- Hva? Er det det "kongelig" betyr? - Bare ignorer ham.
Jeg kan ikke det. Jeg gjør ikke det.
Jeg vet det bare er en spøk, men det er så mange spøker.
Ja.
Når jeg er opprømt over noe, samme om det er noe stort eller lite,
må han bare komme med en frekk kommentar.
Enten det er sangen, at jeg får meg jobb på Giorgios,
- Potensialfondet eller... - Eller fortellergruppa.
Eller fortellergruppa. Akkurat. Og det hoper seg opp.
Etter å ha vært sammen med noen i årevis,
hoper det seg opp.
Og ja, jeg kuttet kontakten med moren min,
men det er den andre delen av visjonen min også.
Jeg prøver å ignorere det, men jeg hører en andre stemme.
Noen ganger får den meg til å føle meg så liten.
Har stemmen irsk aksent?
Alice, vi må snakke sammen.
- Jeg øver nå, så... - Er det din lue?
Har jeg på meg luen min? Ja.
- Var det det du ville snakke om? - Jeg må vite hva som skjedde i visjonen.
- Dusty... - Så skal jeg la deg være i fred.
Ok, kom.
Jeg har fortalt deg det alt. Jeg svevde i luften og fløt med strømmen.
Hvor passer jeg inn?
Ok. I begynnelsen sto jeg i et fly og var for redd til å hoppe.
Og du var i flyet med meg.
- Hvordan visste du at det var meg? - Fordi dere var prikk like.
Og fordi du ga meg kamuflasje-sparkesykkelhjelmen din.
Tok den på meg, og så dyttet du meg forsiktig ut av flyet.
Du ga meg dytten jeg trengte for å hoppe.
Ja. Jeg vet ikke, det fikk meg til å føle at du,
du i virkeligheten, kom til å hjelpe meg. Det var derfor jeg aktivt jaktet på deg.
Det var derfor jeg løp etter deg da jeg hørte om selv-plorasjonen.
Men nå har MORPHO-maskinen rotet med hodet mitt to ganger på rad.
Den sa at potensialet mitt var "cellist". En drøm jeg ga opp.
Og visjonen min var deg. Noe jeg ikke kan få.
Vet ikke hvorfor du var i visjonen min, for jeg er ikke i din.
Hva?
Jeg tror det var en annen i visjonen min.
Det skjedde så fort, men jeg tror det sto noen ved siden av hoppet.
Jeg vet ikke om det var deg,
eller om jeg plasserer deg der nå for å rettferdiggjøre følelsene mine.
Og det var før de jævla lesebrillene mine.
Og hva hvis det var deg? Hva hadde det betydd?
Hvorfor kan ikke maskinen være mer konkret og vise oss visjonen mer enn én gang?
Jeg har fortalt deg alt jeg vet, Dusty.
Lykke til.
- Mr. Johnson, jeg må bruke maskinen. - MORPHO-en? Har du et kort til?
- Hvem sier at jeg trenger et kort til? - Maskinen sier det.
Forrige gang sa den at den trengte personnummer
- og fingeravtrykk. Og det var ikke sant. - Det betyr ikke at du kan...
Det sto "fortsette", ok? Etter alles visjon sto det "fortsette".
Så vi må kunne fortsette. Det må være en neste neste fase.
SETT INN KORT
MORPHO, vi vil gjerne fortsette.
Vi likte dine vage små tegnefilmer, men nå vil vi gå videre med livene våre.
Så kan du vennligst gi oss noen jævla svar...
- Dusty, vær så snill. - Kan du høre meg? Kan du høre meg, MORPHO?
Vi vil gjerne gå videre nå, din dumme jævla maskin.
Din innbilske jævla lykkekake!
SJEKK MED GUIDEN
Hva?
Hvilken guide?
Å, Dusty, hva har du gjort?
BASERT PÅ BOKA AV M.O. WALSH
Tekst: Espen Stokka