КАНАЛ СЕН-МАРТЕН, ПАРИЖ
Когато ми се обади, спомена някаква жена.
Нeщо бъркаш.
Не ме прави на глупак.
Каза, че парите не я интересували. Коя е тя?
Алисън Рауди.
Алисън?
- Твоята Алисън? - Да, Алисън Рауди.
Тя.
Открил си я, докато беше в Лондон?
Не съм изпускал следите й.
Изпързаля те, а ти се връщаш при нея? Мислех, че й имаш зъб.
- Само тя можеше да ми помогне. - Да ти помогне?
Тя свидетелства срещу теб.
Стовари ти смъртта на червенокосата.
- Би трябвало да я мразиш. - Владо!
- Какво става там? - Разкарай се!
Какъв е проблемът?
- Сядай. - Не може да постъпваш така с мен.
Донякъде наистина я мразя.
Дай още една бутилка, ако обичаш. Благодаря.
Не ме мисли, тя е минало. Променила се е - напълняла, остаряла.
Не е каквато беше.
Ето.
- Червенокосата се казваше Натали. - Така ли?
Да ти дам ли един съвет?
Не се предоверявай на Алисън. Не бъди глупак.
Ето.
Телефонът й.
Какво си мислиш, че правя?
Нищо.
Мили.
Трябва да поспиш.
Помниш ли какво си обещахме да не правим?
Да го направим.
Да се оженим.
Знам, знам.
Обичам те.
Мисълта да бъда без теб е...
Обичам те.
Май си махмурлия тази сутрин.
Скапан съм.
Дойдох тук направо от бара.
- Сериозно? - Хората ми работиха цяла нощ.
Открихме нещо интересно.
Така ли?
Ела да видиш.
Пусни го.
Жената на Самир?
Мириам Хамза.
Минала е по обичайния маршрут - Сирия, Турция, Гърция.
Показала е документите си, така я открихме.
Помолила е да остане в Шенгенското пространство.
Прехвърлили са я в Белгия.
Открихме телефона й и проверихме обажданията.
Ежедневно се свързва с този номер. Вероятно е на Самир.
Трябва да пия кафе, ела.
Още не е ясно чия е отговорността за катастрофата...
Почти приключихме.
...предстои да се разбере.
Според свидетели линейките са пристигнали за минути.
- Ще й предпиша нещо за болката. - Благодаря, докторе.
Тежка нощ беше, а?
Британската транспортна полиция провежда разследване.
- Ще дойда да те видя утре. - Благодаря.
Не се тревожете, възстановява се добре. Ще се оправи.
Премиерът изказа съболезнования...
До утре, докторе.
...и почете жертвите, както и усилията на спасителните екипи.
16-годишният Кевин Абът е починал от раните си
в болница "Сейнт Калъм" по-рано днес, с което жертвите стават четири.
- Други са в критично състояние. - Съжалявам.
Влакът е приближавал гара "Кингс Крос",
когато се е сблъскал с товарна композиция...
- Искаш ли кафе? - Не, благодаря.
Казано накратко, има два отбора.
Аз се опитвам да открия хакерите,
а другите - да ги убият.
Защо го казваш? Искаш да се откажеш ли?
Не, но и двамата знаем, че ако открия Самир, той ще умре.
Това ли искаш? Така ли нареди клиентът?
Клиентът ми е Дидие Таро.
Началник на Службата за сигурност към президента.
Оперативна група в противовес на "суперсилите" от ГДВС.
Знаеш ли нещо за него?
Интелигентен, амбициозен, високообразован, финансов инспектор.
Обича парите.
Не знам защо не е в частния сектор. Щеше да печели много повече.
Нищо не можем да направим.
Защитата е непробиваема.
Нали ти казах?
Значи трябва да откриеш Самир.
Ето ти нова самоличност.
Доведи жената на Самир от Брюксел и той сам ще дойде.
Сабин Лузо, любовницата на Таро.
В Европейската комисия е. Следобед ще пътува с влака за Брюксел.
Говори с нея.
Трябва да разберем дали Таро играе и за двете страни.
Извинявай, но офертата ти не струва.
Разбираш ли?
Не съм дошъл да мра.
Предвид рисковете и моралния проблем...
Какъв морален проблем?
Как какъв? Бях принуден пак да се свържа с Алисън.
За да видиш колко е напълняла и погрозняла ли?
Стига. Нещо интересно тук?
Само безполезни снимки.
Тази жена или е чиста, или е изключително предпазлива.
Та, както казвах,
беше ми платено за една задача, а се оказаха две.
Трябва да се бръкнеш.
Ако обичате.
Мамо?
Ти ли си?
Естествено, гадино.
Исках да имам нещо за спомен от теб.
Рови колкото щеш.
Мамо... Само секунда.
Спокойно, без паника.
Идвам. Ще хвана влака за Брюксел.
Уговорката ни остава.
Откри ли Самир? Той там ли е?
Не.
Не знам.
Ще говоря с жена му, може тя да ми каже.
Май не си сам.
Мамо.
Спри вече да ревнуваш.
Добре. Следобед съм в Брюксел.
Обади се, щом научиш нещо.
Обичам те, мамо.
- Мъжете и техните майки. - Вече не е първа младост.
- Защо се бави? - Нямам представа какво прави.
- И вие ли сте за Брюксел? - Да.
- Аз също. Влакът явно има закъснение. - Да, голямо.
- Едно кафе, моля. - Две.
И една кифличка с шоколад.
- И един кроасан. - Веднага, господине.
На диета съм.
ЕВРОСЪТРУДНИЧЕСТВО
- Работите за... - Да, за дирекцията.
Така де, в дирекцията.
- Жан-Марк. - Сабин.
Колко забавно. И майка ми се казва така.
Какво съвпадение.
Невероятно.
Пътуването е тайна, докато не говоря с премиера.
Просто свършете работата в Брюксел.
Глийсън ще ни разкъса.
За бога, Марк, да ти хрумва нещо друго?
Умират хора.
- Съня си изгубих. Ти спиш ли добре? - Не бих казал.
Да не мислиш, че ми се нрави да ви пращам на просия?
Премиерът ще посети родителите на загиналото момче.
Говори с него там, далеч от Глийсън.
Това е добра идея.
Успех.
БРЮКСЕЛ, ГАРА ЮГ
Ето.
Ще бъда тук... Не знам докога.
- Благодаря. - На разположение съм.
Ще се възползвам.
- В хотел ли сте? - Не, имам жилище тук.
Така ли? Хубаво.
- Да си взема багажа. - Извинявам се.
Опитвали ли сте крамик или краклан?
- Не. - Знаете ли какво е?
- Не. - Значи трябва да хапнем.
ПРИЕМНА
Добър ден. Здравейте.
Дошъл съм за г-жа Хамза. Мириам Хамза.
Молбата й за убежище е удовлетворена.
Добре.
Ето я.
Пристигнала е вчера, значи още е под карантина.
Добре, благодаря.
Добър ден. До централния офис.
Да видя пропуска ви.
Ето там е.
- Там? - Да.
Мириам Хамза, ето там.
Г-жо Хамза, най-сетне ви открих.
Позабравил съм арабския.
Казвам се Лунес Кордие.
Но по-важното е как сте. Здрава ли сте?
- Добре съм, благодаря. - Слава богу.
А синът ви? Хишам, нали?
- И той е добре. - Чудесно.
Говорите ли френски?
- Не. - Добре.
Мадам Хамза, ако нямате нищо против, ще продължа на английски.
Добре.
И така...
Подали сте молба за получаване на убежище във Франция
за вас и сина ви Хишам,
но не виждам молба за съпруга ви.
Той не е с мен.
Добре. А знаете ли къде е?
Не, не знам.
Нищо, няма проблем.
Няма никакъв проблем.
Ще отведа вас и сина ви във Франция сега, а съпруга ви - по-късно.
- Не е проблем. - Сега? Искате да тръгнем сега?
Г-жо Хамза.
Мириам.
Щастлива ли си тук? Спокойно ли ти е?
Чуй ме, Франция ти предоставя убежище.
Значи можем да ви уредим жилище и да намерим работа за съпруга ти.
Но ако предпочиташ да останеш тук, добре.
Не. Не искам да оставам тук. Искам да отида във Франция.
Но?
Какво? Съпругът ти не е съгласен, така ли?
- Да? - Не знам.
Някакъв номер, имейл? Имаш ли връзка със съпруга ти?
Имам телефонен номер.
Добре тогава.
Обади се сега на мъжа ти, а аз ще изчакам тук. Става ли?
Добре.
Не успя ли да се свържеш?
Ние си имаме...
Система. Аз му оставям съобщение, а той ми звъни.
За съжаление, трябва да вземеш решение веднага.
Ще дойда. Изчакайте ме, господине.
Само да взема сина си.
Викай ми Лунес.
Благодаря, Лунес. Много си мил.
Добре.
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ, БРЮКСЕЛ
Г-це Рауди, здравейте.
Аз съм Сабин Лузо, съветничката на г-н Вандермиър.
- Г-н Болтън, радвам се да ви видя. - Аз също.
Насам, моля.
Комисията вече заседава, но успях да ви вместя.
Вместили сте ни в заседание?
Не сме дошли да предлагаме споразумение, а да подпишем вече договореното.
Оттогава минаха две години.
Г-н Вандермиър е уверил нашия министър, че ще подпишем днес.
При същите условия.
Нашите британски приятели винаги искат да излапат всичко.
Искаме среща с г-н Вандермиър веднага.
Той е в Берлин.
Г-жо Лузо, явно искате да усложните нещата.
Просто моля за спазване на процедурите.
ЕС не е на самообслужване.
Марк!
- Не може да си тръгнем. Тя лъже. - Много ясно.
И за каква се има?
Всеки път някаква издокарана кифла ми казва, че ще ме "вмести".
- Лъже, естествено. - Но поради каква причина?
Мъсти заради напускането ни.
Дребнавост на ревнива бивша съпруга. Искат да плащаш до безкрай.
Имам среща.
Хотелът е в тази посока. Вторият отляво.
ДЮНКЕРК, ФРАНЦИЯ
- Здравей, как си? - Привет.
Това е Самир. От Сирия е.
- Кажи "здравей", Самир. - Момент.
- Кажи де. - Минутка.
Здравей.
Той все е на телефона.
Бог да е с вас.
- Г-жа Мириам Хамза? - Да.
Срокът на ваксинацията ви е изтекъл. Трябва да ви ваксинират.
- Не, ваксинираха ме в Гърция. - Това не се брои. Елате в болницата.
Проверете пак.
Не, в болницата.
Свързахте се с Мириам.
Сега не мога да се обадя. Оставете съобщение и ще ви позвъня.
Водим ви в болницата, вървете.
Не! Помощ!
- Помогнете ми! Не! - Стига!
Спрете!
- Върви. - Помогнете ми!
Спрете! Оставете я на мира!
Трафиканти!
Спрете ги!
Гадове!
Вдигни, Мириам.
- Кои бяха тези? - Не знам.
Съпругът ми има някакви проблеми.
Какви проблеми?
Лунес!
Свести се!
Миличък.
Габриел?
Лунес е ранен.
Лунес?
Аз съм.
Трябваш ми.
Къде си?
- Вземам колата. - Добре, но...
Разбрано.
Добре дошли в "Антропа".
Добър ден, г-н Болтън. Заповядайте насам.
Мосю?
Марк, как си?
Две кафета, моля.
Да. Добре.
Добре.
До скоро.
Вменяваш ми вина за смъртта на британски граждани ли, Боб?
Значи не си дошъл да ми кажеш, че си провалил сделката с ЕК.
Не съм приемал такова условие. Свърших каквото трябваше в Центъра.
Не бъди наивен. Не играем на дребно. Искаме всичко.
Граждански и военни договори с правителството на Великобритания.
- Значи катастрофата е била планирана. - Отначало не.
Но след като онези сирийци ни хакнаха, трябваше да засилим натиска.
Боже мой.
- Аз бях дотук. - Платихме ти, ще изчакаш още няколко дни.
Не, Боб, край!
Ако нещо се случи с мен,
властите ще получат файл с цялата информация.
Не се ласкай. Не си първият, който ни обръща гръб, Марк.
Лунес, тук.
- Не се увличай. - Ела.
Къде отиваме?
Вие заедно ли сте? Той каза, че името му е Лунес.
Казва се Габриел.
Значи е излъгал.
Не са ми дали убежище във Франция.
Излъгал е, за да те предпази.
Съпругът ти има важна информация.
В опасност е, ти също.
А ти коя си?
Казвам се Алисън. Работя за британското правителство.
Можем да защитим теб и съпруга ти.
А сега къде отиваме?
Просто ми се довери.
Трябва да ми се довериш. Разбираш ли?
Още малко.
Алисън Рауди от стая 305.
Имате ли стая за приятелката ми?
Хотелът е доста пълен, но ще видя какво мога да направя.
Благодаря.
Сложете го там, моля.
Това ли е всичко, дами?
Да, благодаря.
Устройва ли те?
Всичко ще бъде наред.
- Хайде. Полека. - Добре съм.
Чакай, остави на мен.
Как си?
Обади се на мъжа си.
Кажи му, че си в беда.
Нека ми се обади. Бързо!
Добре.
- И после извади батерията. - Добре.
Благодаря.
Знае ли къде е Самир?
Имат система.
Тя му пише, а той й звъни от друг телефон.
Да те види лекар все пак?
Не искаш ли вече да си играем на "чичо доктор"?
Хващаш ги и лекичко ги завърташ.
Като кукичка е. Трябва да я извадиш.
Гледай да не разкъсаш всичко. Разбираш ли?
И дезинфекцираш в същото време.
- Добре. - Хайде.
Давай.
Какво има?
Страх ли те е?
Хайде.
Точно така.
- Сега завърти. - Чакай.
- Давай. - Продължаваме.
- Успя ли? - Да.
Махна ли я?
Една ли остана? Давай.
Мамка му!
Ще седнеш ли за две секунди?
Не знам какво изпитваш сега...
Сигурно ме мразиш ужасно.
Мисълта ми е, че вече не искам да мисля за това.
Опитвам се да продължа напред, а ти не си хубав спомен.
От пет години съм с друг човек и ще се женим.
Но...
той знае ли всичко?
Не.
И го обичаш?
Да, ужасно много.
"Ужасно много"?
Явно е свестен.
Лошо ли е да е свестен?
Искам да кажа, че се промених.
- Дали е възможно? - Надявам се.
Мразя жената, която бях, и това, което се случи.
Стана случайно, нали?
Въпреки това вече е късно.
Не можем да бъдем приятели. Или нещо друго.
Естествено.
Страхотно.
Спокойно, Хишам.
Какво ми говориш?
Здравей.
Какво ми говориш?
Да...
Успокоил си го. Благодаря.
Бог да го благослови.
Ричард. Какво има?
Ричард?
Пак се започна. Поредното хакване.
Контролират електрическата мрежа.
Подписахте ли?
Още не.
Свършете работата.
Ето я Злата вещица от Запада.
Г-н Вандермиър още е в Берлин.
Тогава ни дайте телефонния му номер, моля.
Може би предния път не съм се изразила ясно.
Алисън, искам да поговоря насаме с г-жа Лузо.
Въобразявате си, че имате право да вземате такива решения,
но когато шефът ви разбере, че спирате сделката,
която шест месеца подготвяхме...
- Отивам при г-н Вандермиър. - Разбира се.
Кабинетът му е оттук вляво.
- Благодаря. - Моля.
...понеделник в 9,30 ч. сутринта.
Ако обичате!
Г-н Вандермиър?
Алисън Рауди, асистентката на Ричард Банкс.
Простете. Да.
Секунда.
Мислех, че сте си тръгнали.
Заради условията, доколкото разбрах.
Мисля, че е станало недоразумение.
Трябва да се върнем в щита на ЕС възможно най-скоро.
Ще подготвя документите.
Бихме могли да ги подпишем довечера в 20 ч.
Идеално. С г-н Болтън ще дойдем тогава.
Чудесно.
Г-н Вандермиър се е върнал от Берлин.
Съветничка е на Банкс.
Все се влачи подир Болтън.
Как й е името?
Алисън Рауди.
- Дали се е усетила? - Че блокирам сделката?
Да, без съмнение.
Какво да правя?
Довечера, когато дойдат да подпишат, не бъди там.
Това няма да им попречи.
Преведох ти огромна сума в швейцарска банка. Не спори.
- Не ми говори така. - Спри тогава.
Още имаме шанс. Довечера се извини със сина си.
Нека Вандермиър се оправя сам с тях.
Ще ти върна парите.
Значи не ти пука за Пиер?
Да създадеш дете необмислено, е лукс, скъпа.
Боб, кой идиот сте пратили в Брюксел? Явно нищо не е разбрал.
Проблем ли има?
Проблемът е, че довечера ще подпишат споразумението,
а аз не мога да ги спра.
Как да събера парите толкова бързо?
- Сабин! - Жан-Марк.
Много мило, че помниш името ми.
Трябва да пийна нещо. Какво ще кажеш?
Чудесно.
Среща след час?
Добре.
До скоро. Ще ти пратя адреса.
Няма камери в отделенията, само в коридорите.
Но вижте.
- Това Делаж ли е? - Да.
Възползвал се е от хаоса, за да влезе и да го довърши?
Би било удобно, но не.
Уалид е отровен със сукцинилхолин.
Бавнодействащ парализиращ агент, който вкарва жертвата в кома.
Спрял е да диша след 24 часа.
Значи вече е умирал?
Има и друго.
Алисън.
Чакайте.
Бяхме заедно долу.
Банкс й се обади и тя отиде при Уалид, защото знаеше, че е в същата болница.
И е попаднала на Делаж.
Остават вътре заедно точно 45 секунди.
Какво?
Не може да го е познала.
След като Уалид умира,
Делаж излиза забързано, а Рауди остава в стаята.
Господи.
Значи не е споменала за друг човек в стаята?
- Как си? - Добре.
Сигурно е боляло. А аз съм взела да се жалвам.
Не е нищо особено.
Още една.
Не ми пукаше, че е женен. Бях запленена. Исках всичко, което можеше да ми даде.
Пристрастих се към неговия свят. Глупаво, нали?
Не.
И аз бях като наркоман.
Какви ли не глупости правех.
После осъзнах, че в тази ситуация, изборът не е голям.
Тръгваш си или си свършен.
- Ти успя ли да сложиш край? - Да.
Не че...
сърцето ми не се свива, когато се сетя за нея, но вече е минало.
Виждаш ли я често?
Не.
Няма как.
Но аз имам дете от него.
Не знаех. Дете?
За децата... на другите.
Свързахте се с Марк Болтън. Оставете съобщение...
Позвънете в стаята на г-н Болтън, моля.
- Стая 105, нали? - Да.
Нека ти отворя.
Благодаря. Кавалер.
- Да седна ли до теб? - Да.
Тръгвай.
Марк!
Чудесно е!
Бавачката спи там.
Чакай.
Сигурна ли сте, че влезе в сградата?
Да.
Няма как да се е изгубил.
Джери. Да си виждал Марк Болтън, колегата на г-ца Рауди?
- Не, съжалявам. - Благодаря.
Между другото, Сабин се извини, че няма да може да присъства.
Каза, че й е изникнало нещо спешно. От лично естество.
Извинете ме.
Добре ли сте, г-це Рауди?
Превод на субтитрите Боряна Богданова