תעלת סן מרטן, פריז -
כשהתקשרת אליי מלונדון, הזכרת אישה אחת.
לא, לא נראה לי.
אל תעשה ממני אידיוט, טוב?
אמרת, "היא לא מעוניינת בכסף." מי זאת?
אליסון ראודי.
אליסון?
- אליסון שלך? - כן, אליסון ראודי.
זהו.
יצרת קשר עם אליסון כשהיית בלונדון?
אני עוקב אחריה כל הזמן.
היא התייחסה אליך כמו לזבל ואתה חוזר אליה?
חשבתי שתהיה פגוע יותר.
- היא הייתה האדם היחיד שיכול לעזור לי. - לעזור לך?
היא בנתה לעצמה חיים חדשים כשהעידה נגדך
וגם הפילה עליך את המוות של הג'ינג'ית ההיא.
- אתה אמור לשנוא אותה על זה. - ולאדו!
- מה זה צריך להיות? - זהו, תתחפף!
מה יש לו? מה הבעיה שלו?
- קדימה, תשב. - אסור לעשות את זה.
מבחינה מסוימת, אני באמת שונא אותה.
- היי, אפשר לקבל עוד אחד, בבקשה? - כן?
תודה.
אל תדאג לי. המשכתי בחיי.
אתה יודע, היא השתנתה. היא עלתה במשקל, התבגרה.
היא לא כמו שהייתה.
הנה.
נטלי קראו לג'ינג'ית.
באמת?
אפשר לתת לך עצה?
אל תסמוך על אליסון יותר מדי. תפסיק לשחק את הטמבל.
הנה.
הטלפון שלה.
מה אתה חושב שאני עושה?
כלום.
אהובי.
אתה צריך לישון.
זוכרת את הדבר שאמרנו שלא נעשה לעולם?
כדאי לעשות אותו.
בואי נתחתן.
אני יודע, אני יודע.
מותק, אני אוהב אותך.
והמחשבה על חיים בלעדייך...
אני אוהבת אותך.
אתה נראה בהנגאובר הבוקר.
- אני מרגיש חרא. - כן.
באתי מ"צ'יאן נואר" ישר הנה.
- ישר הנה? באמת? - כן, אילצתי את החבר'ה שלי לעבוד כל הלילה.
מצאנו משהו שעשוי לעניין אותך.
אה, כן?
בוא תראה.
תתחיל.
אשתו של סמיר?
- מריאם חמזה. - כן?
היא עשתה את המסלול הרגיל. סוריה, טורקיה, יוון.
היא הציגה את המסמכים שלה. ככה מצאנו אותה.
היא ביקשה להישאר באחת ממדינות האיחוד.
אז העבירו אותה לבלגיה.
מצאנו את מספר הטלפון שלה ובדקנו את פירוט השיחות.
יש מספר אחד שהיא מתקשרת אליו יום יום. ככל הנראה של סמיר.
בוא נצא לקפה. אני זקוק לזה.
עדיין לא ברור מי האחראי
לתקרית זו והשירותים הסכימו להשקיע...
כמעט סיימתי.
בכפוף להמשך החקירה.
עדי ראייה מדווחים שאמבולנסים הגיעו לזירה בתוך דקות.
ארשום לה תרופה נגד כאבים.
תודה, דוקטור.
עבר עליך לילה קשה, נכון?
משטרת התנועה הבריטית פתחה בחקירה.
אחזור לבדוק אותך מחר.
- טוב? - תודה.
אל תדאג. היא מחלימה יפה. היא תהיה בסדר גמור.
ראש הממשלה הביע את תנחומיו...
תודה, דוקטור. נתראה מחר.
איחל החלמה לפצועים ושיבח את תגובתם של שירותי החירום.
קווין אבוט, בן 16, מת מפצעיו
בבית החולים סנט קאלום מוקדם יותר היום, ובזאת עלה מספר הנספים לארבעה.
- פצועים אחרים... - חמודה, אני כל כך מצטערת.
עדיין במצב אנוש.
רכבת הנוסעים העמוסה התקרבה לתחנת קינגס קרוס
כשהתנגשה ברכבת מטען שיצאה מ...
- רוצה קפה? - לא, תודה.
אם נפסיק ללכת סחור סחור כמה דקות, יש שתי קבוצות.
מצד אחד אני מנסה לאתר את ההאקרים.
מצד שני אלה שמנסים לחסל אותם.
אז מה אתה מנסה לומר? מה הנקודה?
אתה רוצה לפרוש מהמשימה?
לא, אבל שנינו יודעים שאם אמצא את סמיר, הוא ימות.
זה מה שאתה רוצה? זו הפקודה של הלקוח שלך?
הלקוח שלי הוא דידייה טארו.
הוא ראש שירותי הביטחון של האליזה.
כוח המשימה
שאמור לשמש משקל נגד ל"מעצמות העל" של מנהל ביטחון החוץ.
יש לך משהו עליו?
הוא מבריק, שאפתן, בוגר ביה"ס הלאומי למנהל, מפקח פיננסי.
אוהב מאוד כסף.
לא ברור למה לא עבר למגזר הפרטי.
הוא היה מרוויח פי עשרה.
אנחנו לא יכולים לעשות כלום.
הוא מוגן בצופן "טרוקריפט", ואי אפשר לפתוח אותו.
מה אמרתי לך?
טוב. אתה חייב למצוא את סמיר.
כאן יש לך זהות וסיפור כיסוי חדשים.
סע לבריסל ותביא את אשתו של סמיר. זה יאלץ אותו לבוא.
סאבין לוזו, הפילגש של טארו.
היא עובדת בנציבות האירופית.
היא נוסעת ברכבת מגאר-דו-נורד לבריסל אחר הצהריים.
לך דבר איתה.
נסה להשיג מידע על טארו, שנדע אם הוא עובד על שני הצדדים.
אני מצטער, אבל הג'וב שלך נשמע חרא.
טוב?
אני לא כאן כדי להיהרג.
אז לאור הסיכונים ועוגמת הנפש...
עוגמת נפש? איזו עוגמת נפש?
היי. נאלצתי ליצור קשר עם אליסון שוב.
כן.
לראות כמה היא השמינה והתכערה?
תפסיק. יש כאן משהו מעניין?
רק תמונות חסרות ערך.
לאישה הזאת יש עבר נקי לגמרי, או שהיא זהירה מאוד. זהירה מאוד.
על כל פנים, כמו שאמרתי.
שילמו לי על ג'וב אחד, אבל עכשיו נראה שיש לי שניים.
אז צריך לשלם לי יותר.
סליחה.
אימא.
זה אתה?
ברור שזה אתה, חתיכת חרא.
לא יכולתי לעזוב בלי מזכרת קטנה ממך.
בבקשה, חפש כמה שבא שלך.
אימא, לא... רק רגע, אימא.
אל תדאגי, בלי פאניקה.
אני מגיע. אעלה לרכבת לבריסל.
זה לא יהרוס לנו את התוכניות.
מצאת את סמיר? שם הוא נמצא?
לא.
שמעי, אני לא יודע.
אדבר עם אשתו. אולי היא תגלה לי.
אתה נמצא עם מישהו?
אימא.
די. אל תקנאי, בבקשה. טוב?
טוב, יופי. אהיה בבריסל אחר הצהריים.
תתקשר ברגע שתשמע משהו.
אני אוהב אותך, אימא.
- גברים והאימהות שלהם, נכון? - כן. היא כבר לא צעירה.
מה לוקח כל כך הרבה זמן?
אין לי מושג מה הוא עושה.
- גם את נוסעת לבריסל? - כן.
גם אני. נראה שהרכבת מאחרת. אולי לא שמת לב.
- מאחרת מאוד. - שלום.
שלום. כוס קפה, בבקשה.
- שתיים, בבקשה. - טוב.
ומאפה שוקולד.
וקרואסון.
מיד, אדוני.
אני שומר על המשקל.
סיוע אירופה -
- אתה עובד ב... - כן, אני עובד אצלם.
טוב, אני עובד איתם.
- ז'אן-מארק. - סאבין.
מצחיק. לאימא שלי קוראים סאבין.
איזה צירוף מקרים.
מקריות.
טוב. בואו נשמור את הנסיעה בסוד עד שאדבר עם ראש הממשלה.
סעו לבריסל ותסגרו את העסקה. טוב?
מה עם גליסון? הוא יצלוב אותנו.
לכל הרוחות, מארק. יש לך רעיון אחר?
אנשים מתים.
זה מדיר שינה מעיניי. אתה ישן טוב בלילה?
לא. אני לא ישן טוב.
אתה חושב שאני אוהב לשלוח אתכם להתרפס בבריסל?
ראש הממשלה מבקר אצל הורי הנער המסכן אחר הצהריים.
אולי תוכל לדבר איתו שם, הרחק מגליסון.
את יודעת, זה דווקא רעיון טוב.
בהצלחה.
בריסל - תחנת מידי -
הנה.
אהיה כאן... לא יודע כמה זמן.
- תודה. - אהיה פנוי מתי שתרצי.
לא אחמיץ את זה.
- את לנה במלון או... - לא, יש לי דירה כאן.
באמת? טוב.
- כדאי שתחזיר לי את התיק שלי. - סליחה.
וקראמיק? את אוכלת קראמיק, קרקלין וכל זה?
- ממש לא. - את יודעת מה זה?
- לא. - אז בואי נלך לאכול קרקלין.
ראית איך חילקו אותנו לקבוצות? בואי נלך.
משרד ראשי -
בוקר טוב. שלום.
אני מחפשת את גב' חמזה. מריאם חמזה.
בקשת המקלט שהיא הגישה אושרה.
בסדר.
הנה היא.
היא הגיעה אתמול. כנראה היא עדיין בבידוד.
בסדר, תודה.
שלום. המשרד הראשי, בבקשה.
אפשר לראות את האישור, בבקשה?
הוא שם.
- שם? - כן.
אז מריאם חמזה תהיה שם.
גב' חמזה. סוף סוף מצאתי אותך.
הערבית שלי קצת חלודה.
אני לונס קורדייה.
אבל חשוב יותר, מה שלומך? איך הבריאות שלך?
שלומי טוב, תודה.
השבח לאל.
ומה שלום בנך, הישאם?
שלומו טוב, השבח לאל.
השבח לאל.
את מדברת צרפתית?
צרפתית?
- לא. - בסדר.
אז גב' חמזה, אם לא אכפת לך, אמשיך באנגלית.
בסדר.
ובכן,
הגשת בקשה לקבל מקלט בצרפת,
לך ולבנך הישאם.
אבל אני לא רוצה בקשה של בעלך.
הוא לא איתי.
טוב. את יודעת איפה הוא?
לא, לא יודעת.
זה בסדר, זה בסדר.
זה בסדר. אין בעיה.
אני אקח אותך ואת בנך לצרפת עכשיו
ונדאג לבעלך בהמשך.
- זו לא בעיה? - עכשיו? אתה רוצה לנסוע עכשיו?
גב' חמזה.
מריאם.
טוב לך כאן? את רגועה?
תקשיבי, קיבלת מקלט בצרפת,
מה שאומר שאנחנו יכולים למצוא לך בית ועבודה לבעלך.
אבל אם את מעדיפה להישאר כאן, אין בעיה.
לא. אני לא רוצה להישאר כאן. אני רוצה לנסוע לצרפת.
אבל?
מה? בעלך לא מסכים? זה העניין?
- כן? - אני לא יודעת.
יש לך מספר טלפון או דוא"ל?
את יכולה לתקשר עם בעלך?
יש לי מספר טלפון.
כן. בסדר.
לכי תתקשרי לבעלך עכשיו ואני אחכה לך כאן. טוב?
- טוב. - טוב.
נו? לא תפסת אותו?
יש... יש לנו...
שיטה. אני משאירה הודעה. הוא חוזר.
לצערי, את צריכה להחליט עכשיו.
אני אבוא. חכה לי, בבקשה, אדוני?
אלך להביא את בני.
את יכולה לקרוא לי לונס. לונס.
תודה, לונס. אתה אדיב מאוד.
בסדר.
אני הולכת ל...
הנציבות האירופית, בריסל -
גב' ראודי, מה שלומך?
אני סאבין לוזו, ראש הלשכה של מר ונדרמיר.
- מר בולטון. טוב לראות אותך שוב. - טוב לראות אותך.
בואו איתי, בבקשה.
הישיבה כבר נפתחה. הצלחתי לדחוף אתכם.
רגע אחד. לדחוף אותנו לישיבת המועצה?
לא באנו להציע עסקה.
באנו לחתום על הגרסה שכבר נדונה.
זה היה לפני שנתיים.
השר שלנו קיבל הבטחה ממר ונדרמיר שההסכם ייחתם היום,
באותם תנאים.
חברינו הבריטים. תמיד רוצים לאכול את העוגה ולהשאיר אותה שלמה.
אנחנו רוצים לדבר עם מר ונדרמיר עכשיו, בבקשה.
לצערי, הוא בברלין.
גב' לוזו, נראה שאת רוצה לסבך את המצב.
אני רק מבקשת שתכבדו את ההליך, גב' ראודי.
האיחוד האירופי הוא לא שירות עצמי.
מארק!
אנחנו לא יכולים פשוט להסתלק. היא משקרת.
כן, ברור שהיא משקרת.
ומי היא בכלל, לעזאזל?
בכל פעם שאני מגיע לכאן, איזו כוסית ב"שאנל"
אומרת לי שידחפו אותי ללו"ז.
ברור שהיא משקרת.
אבל למה?
זו נקמה על העזיבה, מן הסתם.
איזו קטנוניות. כמו אקסית קנאית. רק חולבים ממך עוד ועוד כסף.
יש לי פגישה.
המלון בכיוון הזה. הבניין השני משמאל.
דנקרק, צרפת -
- שלום, מה שלומך? - היי.
זה סמיר. הוא מסוריה.
- תגיד שלום, סמיר. תגיד שלום. - רק רגע.
- תגיד. - רק רגע.
שלום, סמיר.
הוא בטלפון.
כמה אנשים יש באוהל שלך? הם לא נותנים לנו...
שאללה יהיה איתך.
- גב' חמזה? - כן.
- מריאם חמזה? - כן.
חיסוני החובה שלך לא בתוקף, גברתי. את צריכה לקבל חיסונים.
לא, חוסנתי ביוון.
זה לא נחשב. את צריכה להגיע לבי"ח.
לא, לא... תבדקו שוב.
לא, לא. לבית חולים עכשיו.
שלום, זו מריאם.
אני לא יכולה לענות, אז נא להשאיר הודעה ואחזור אליך.
כן, אנחנו לוקחים אותך לבית החולים. קדימה.
לא! הצילו!
- הצילו! הצילו! לא! - די. תפסיקי. זוזי.
עצרי!
- זוזי, זוזי. - הצילו! הצילו!
עצרו! עזבו אותה! עצרו! עצרו!
סוחרי אדם! סוחרי אדם!
עצרו אותם!
נבלות!
תעני, מריאם.
- מי האנשים האלה? - אני לא יודעת.
לבעלי יש בעיות.
מה? אילו בעיות?
לונס! לונס!
תתעורר!
יקירי.
גבריאל?
לונס נפצע.
לונס?
זה אני.
אני זקוק לך.
איפה אתה?
- אני צריכה לקחת אותה. - בסדר, אבל...
בסדר, שלך.
ברוכים הבאים לאנטרופה.
ערב טוב, מסייה בולטון. בוא מכאן, בבקשה.
מסייה?
היי, מארק. מה שלומך?
פעמיים קפה, בבקשה.
כן. בסדר.
בסדר.
טוב. להתראות.
בוב, סיבכת אותי במותם של אזרחים בריטים?
אז לא באת כדי לומר לי איך חיבלת בהסכם עם הנציבות.
לא הסכמתי לזה.
מילאתי את חלקי במרכז. זה אמור היה להיות הכול.
אל תהיה תמים.
אנחנו לא משלמים על זוטות. אנחנו רוצים את כל החבילה.
חוזים אזרחיים וצבאיים עם ממשלת בריטניה.
אז ההתנגשות באמת הייתה מתוכננת.
בהתחלה לא.
אבל אחרי שהסורים ההם פרצו אלינו, נאלצנו להגביר את הלחץ.
אלוהים אדירים!
טוב. אני גמרתי.
הייתי אומר ששילמנו לך מספיק כדי שתישאר עוד כמה ימים.
בוב, שכח מזה. אני בחוץ!
ואם יקרה לי משהו,
יש קובץ עם כל המידע מוכן להישלח ישר לרשויות.
אל תחמיא לעצמך. אתה לא הראשון שנוטש אותנו, מארק.
לונס, כאן.
אל תיסחפי.
בוא.
לאן נוסעים?
אתם ביחד. הוא אמר שקוראים לו לונס.
קוראים לו גבריאל.
אז הוא שיקר.
אני לא מקבלת מקלט בצרפת?
גבריאל שיקר כדי להגן עלייך.
לבעלך יש מידע חשוב מאוד.
הוא בסכנה, וגם את.
ואת, מי את?
שמי אליסון. אני עובדת עם ממשלת בריטניה.
אנחנו נגן עלייך ועל בעלך.
ועכשיו... לאן אנחנו נוסעים עכשיו?
סמכי עליי.
את צריכה לסמוך עליי, טוב?
כמעט הגענו.
היי אני אליסון ראודי מחדר 305.
רציתי לשאול אם יש לך חדר בשביל החברה שלי.
אנחנו די מלאים, אבל תני לי לבדוק מה אפשר לעשות.
תודה.
תוכלי לשים את זה שם, בבקשה?
זה הכול, גבירותיי?
כן. תודה.
מתאים לך?
יהיה בסדר.
- בוא. לאט לאט. - אני בסדר.
חכה. אני אעשה את זה.
אתה בסדר?
תתקשרי לבעלך.
תגידי לו שיש לך בעיה.
תגידי לו שיתקשר אליי. מהר!
בסדר, בסדר.
- ואז תוציאי את הסוללה. - טוב.
תודה.
היא יודעת איפה סמיר?
יש להם קוד.
היא משאירה הודעה בטלפון אחד ואז הוא מתקשר במכשיר אחר.
לא כדאי שתלך לרופא?
אז את לא רוצה לשחק איתי יותר ברופאה וחולה?
תקשיבי, תפסי אותם ותסובבי קצת.
זה כמו קרס קטן. את צריכה להוציא את הקרס.
תשתדלי להוציא אותו בלי לקרוע כלום.
ברור?
במקביל חטאי קצת את המקום.
- בסדר. - בבקשה.
קדימה.
מה קרה?
את פוחדת או מה?
קדימה.
זהו.
- עכשיו סובבי אותו. - חכה.
- קדימה. - נעשה את זה.
טוב.
- הצלחת? - כן.
הצלחת?
- נשאר אחד? - כן.
קדימה.
לעזאזל!
אתה יכול לשבת שתי שניות?
אני לא יודעת מה אתה מרגיש עכשיו...
טוב, אתה בטח שונא אותי עד מוות.
מה שאני מנסה לומר זה שאני לא רוצה לחשוב על זה יותר.
אני מנסה לשכוח את הכול ולהמשיך בחיי. ואתה לא זיכרון נעים.
אני יוצאת עם מישהו כבר חמש שנים,
ואנחנו עומדים להתחתן.
אבל...
הוא יודע על הכול?
לא.
ואת אוהבת אותו?
כן. מאוד.
מאוד?
אז הוא מן הסתם אדיב.
למה? להיות אדיב זה טיפשי?
אני מנסה להגיד לך שהשתניתי.
- את חושבת שאנשים משתנים? - אני מקווה.
אני שונאת את האישה שהייתי, את הדברים שקרו.
זו הייתה תאונה, נכון?
אף על פי כן, עכשיו מאוחר מדי.
אנחנו לא יכולים להיות ידידים. או משהו אחר.
כמובן.
כל הכבוד.
כן, הישאם. תירגע.
מה אתה מנסה לומר לי?
שלום.
מה אתה מנסה לומר לי?
כן...
הרגעת אותו. תודה.
שיברך אותו האל.
ריצ'רד.
מה קרה?
ריצ'רד?
זה שוב קורה. עוד פריצה.
הם שולטים לגמרי ברשת.
יש לנו הסכם?
לא, עדיין לא.
תגמרי עם זה.
הנה באה המכשפה המרשעת מן המערב.
מר ונדרמיר עדיין בברלין.
אנחנו מבקשים מספר טלפון ליצירת קשר, בבקשה.
אולי לא דיברתי ברור בשיחה הקודמת שלנו.
אליסון, תשאירי אותי ואת גב' לוזו לבד לדקה, בבקשה.
אולי את חושבת שיש לך יד חופשית
לקבל החלטות כאלה,
אבל כשהבוס שלך יגלה שאת מסכלת את ההסכם
שהתדיינו עליו בששת החודשים האחרונים...
- המשרד של מר ונדרמיר, בבקשה. - כמובן.
הוא ישר ושמאלה כאן.
- תודה. - בכיף.
ביום ראשון בתשע בבוקר.
שלום. סליחה.
מר ונדרמיר?
אני אליסון ראודי, המזכירה האישית של ריצ'רד בנקס.
סליחה. כן. כן.
רק שנייה.
חשבתי שהסתלקתם.
בגלל בעיה בנוגע לתנאים, כך נאמר לי.
אני חושבת שחל קצר בתקשורת.
אנחנו חייבים לחזור להסכם ההגנה האירופי בהקדם האפשרי.
טוב, אני אכין את המסמכים.
אני יכול להיות מוכן לחתימה היום בשמונה בערב.
מעולה. מר בולטון ואני נפגוש אותך.
יופי.
למזלנו, מר ונדרמיר חזר מברלין.
היא היועצת של ריצ'רד בנקס.
אתה יודע, זו שמלווה את בולטון.
את יודעת מה שמה?
אליסון ראודי.
- נראה לך שהיא קלטה? - שאני מנסה לבלום את ההסכם?
כן. היא קלטה את הכול.
מה נעשה?
אז בערב, כשהם יבואו לחתום על ההסכם, אני רוצה שתיעדרי מהמקום.
היעדרות שלי לא תמנע מהם מלחתום.
הכנסתי סכום כסף עצום לבנק שוויצרי בשבילך. אל תתווכחי.
- אל תדבר אליי ככה. - אז תפסיקי.
זה עוד לא נגמר. הערב לא תוכלי להשתתף בגלל הבן שלך.
ותני לוונדרמיר להתנהל מול הבריטים לבדו.
קח את הכסף שלך. אני לא רוצה אותו.
לא אכפת לך מפייר?
להביא לעולם תינוק לא מתוכנן זה מותרות, יקירתי.
בוב, מי זה האידיוט ששלחת לבריסל? ברור שהוא לא הבין כלום.
יש בעיה?
הבעיה היא שהם נפגשים לחתום על המסמכים הערב,
ואני לא יכול לעשות כלום בעניין.
איך אני אמורה לשלם את זה בזמן קצר כל כך?
- סאבין! - ז'אן-מארק.
יפה מצדך שאת זוכרת את שמי.
אני ממש זקוקה למשקה. מה דעתך?
חדשות טובות.
ניפגש בעוד שעה?
אוכל לארגן את זה.
להתראות. אשלח לך את הכתובת.
כמובן, אין מצלמות במחלקות, רק במסדרונות.
אבל תראה.
- זה דלאז'? - כן.
היא ניצל את הבלגן של אחרי ההתנגשות כדי להתגנב ולחסל אותו?
זה היה מסתדר לנו נוח, אבל לא.
ואליד מת מהרעלת סקולין.
זו תרופה משתקת שמתפרקת לאט ומכניסה את הקורבן לתרדמת.
הוא הפסיק לנשום אחרי 24 שעות.
אז הוא כבר גסס?
יש עוד משהו.
אליסון.
חכי רגע.
היינו יחד למטה.
ואז בנקס התקשר אליה.
היא עלתה לראות את ואליד כי היא ידעה שהוא באותו בית חולים.
ונתקלה בדלאז'.
הם היו שם ביחד בדיוק 45 שניות.
מה?
היא לא יכלה לדעת שזה הוא.
ואליד בדיוק מת.
דלאז' מסתלק במהירות ואליסון ראודי נשארת בחדר.
אלוהים.
היא לא סיפרה לך שהיה עוד מישהו בחדר?
- מה שלומך? - טוב.
זה בטח כאב. וחשבתי שעליי עובר יום מחורבן.
זה שום דבר. סתם משהו אישי.
- עוד אחד. - טוב.
לא היה אכפת לי שהוא נשוי. הייתי מוקסמת ממנו.
רציתי כל דבר שהוא יוכל לתת לי.
התמכרתי לעולם שלו. טיפשי, נכון?
לא.
גם אני הייתי מכור פעם.
ועשיתי כל מיני שטויות בגלל זה.
אז הבנתי שבמצב הזה אין הרבה אפשרויות.
או שתסתלק או שתידפק.
הצלחת? לנתק לגמרי את כל הקשרים?
כן.
זה לא אומר ש...
שלא כואב לי הלב כשאני חושב עליה, אבל זו נוסטלגיה. נחלת העבר.
אתה רואה אותה הרבה?
לא. לא, לא.
זה לא אפשרי.
אבל יש לי ילד ממנו.
לא ידעתי. יש לך ילד?
לחיי ילדים... של אחרים.
שלום. הגעת לטלפון של מארק בולטון.
לצערי, אינני יכול לענות כרגע, אבל אנא...
תוכלי להתקשר לחדר של מר בולטון, בבקשה?
חדר 105, כן?
כן.
חכי, תני לי לעזור לך.
תודה.
ג'נטלמן.
- אני יכול לשבת לידך? - כן.
סע.
מארק!
מקום מקסים.
האומנת ישנה שם.
חכי.
את בטוחה שראית אותו נכנס לבניין?
- כן. - טוב.
מן הסתם הוא לא הלך לאיבוד.
- ג'רי? - כן.
לא ראית את מארק בולטון, נכון? הקולגה של גב' ראודי.
- לא אדוני. מצטער. - תודה.
אגב, סאבין ביקשה למסור שהיא מצטערת שלא תוכל להגיע.
היא אמרה שצץ משהו דחוף. עניין אישי.
סלח לי.
גב' ראודי, את בסדר?
תרגום: גלית אקסלרד