КАНАЛ СЕН-МАРТЕН, ПАРИЖ
Коли ти дзвонив з Лондона, то казав про якусь жінку.
Та наче не казав.
Ти мене за дурня маєш?
Ти сказав: «Її не цікавлять гроші». Хто вона?
Елісон Рауді.
Елісон?
- Твоя Елісон? - Так, Елісон Рауді.
Тепер ти знаєш.
Ти зв'язався з Елісон, коли був у Лондоні?
Я завжди тримав її в полі зору.
Вона з тобою - мов з лайном, а ти знов до неї?
Я думав, ти на неї ображений.
- Вона єдина могла допомогти. - Допомогти?
У неї нове життя, бо вона проти тебе свідчила.
Ще й смерть тієї рудої повісила на тебе.
- Ти мав би її за це ненавидіти. - Владо! Владо!
- Що це за хрінь? - Усе, відчепися!
Що... У чому його проблема?
- Годі, сядьте. - Не можна такого робити.
Ну, можна сказати, що я таки її ненавиджу.
- Гей, даруйте. Можна ще одну? - Так?
Дякую.
Ти не переживай, я її забув.
Та й вона змінилася. Погладшала, постаріла.
Вона вже не така, як була.
Будь ласка.
Руду звали Наталі.
Он як?
Можна дати тобі пораду?
Не сильно довіряй Елісон. Перестань валяти дурня.
Дивись.
Це її телефон.
А ти думав, чим я займаюся?
Та нічим.
Коханий.
Тобі треба спати.
Пам'ятаєш, ми говорили, що ніколи цього не зробимо?
Треба зробити.
Треба одружитися.
Я знаю, знаю.
Мила, я тебе кохаю.
А думка про те, щоб бути без тебе...
Я тебе кохаю.
ЗВ'ЯЗОК
Виглядаєш, ніби трохи з похмілля.
- Почуваюся хріново. - Ага.
З «Чорного пса» я поїхав одразу сюди.
- Прямо сюди? Серйозно? - І посадив хлопців працювати цілу ніч.
Ми знайшли те, що може тебе зацікавити.
Он як?
Іди, подивися.
Показуй.
Дружина Саміра?
- Маріам Гамза. - Так?
Звичний маршрут. Сирія, Туреччина, Греція.
Вона показала свої документи. Так ми її і знайшли.
Попросила лишитись у Шенгенській зоні.
Потім її перевезли в Бельгію.
Ми знайшли її номер телефону, перевірили дзвінки.
Ось номер, на який вона дзвонить щодня. Імовірно, Самірів.
Ходімо, мені треба випити кави.
І досі невідомо, хто відповідальний
за цей інцидент. Влада погодилася витратити...
Майже готово.
...до подальшого розслідування.
Свідки повідомляють, що машини швидкої були на місці вже через кілька хвилин.
Я випишу їй знеболювальне.
Дякую, докторе.
Ніч, мабуть, була непроста?
Британська транспортна поліція проводить масштабне розслідування.
Завтра я знов тебе навідаю.
- Добре? - Дякуємо.
Не переживайте. Усе добре загоюється. Вона буде в порядку.
Прем'єр-міністр висловив співчуття...
Дякую вам. До завтра.
...вшанував жертв і висловив вдячність службам з надзвичайних ситуацій.
Від травм сьогодні вранці в лікарні ім. св. Каллума
помер шістнадцятирічний Кевін Еббот. Кількість жертв зросла до чотирьох.
- Інші жертви... - Мені дуже жаль.
...лишаються в критичному стані.
Заповнений приміський потяг під'їжджав до Кінґс-Кросс,
коли сталося зіткнення з вантажним потягом, що від'їжджав...
- Хочеш кави? - Ні, дякую.
Годі тягти кота за хвіст. Є дві команди.
З одного боку - я шукаю хакерів,
а з другого - хтось намагається їх усунути.
І до чого це? Що ти хочеш сказати?
Хочеш відмовитися від завдання?
Ні, але ми з тобою розуміємо, що Самір загине, коли я його знайду.
Ти цього хочеш? Такий наказ від твого клієнта?
Мій клієнт - Дідьє Таро.
Керівник Національної служби безпеки Елісейського палацу.
Оперативної групи,
яка займається урівноваженням «суперсил» ГДЗБ.
Маєш щось на нього?
Він розумний, амбітний, випускник школи управління, фінінспектор.
Любить гроші.
Не знаю, чому він не пішов у приватний сектор.
Заробляв би вдесятеро більше.
Ми не можемо нічого вдіяти.
Тут захист TrueCrypt, відкрити неможливо.
А я що казав?
Що ж. Ти повинен знайти Саміра.
Ось нові документи й легенда.
Лети в Брюссель, привези Самірову дружину. Тоді він сам приїде.
Сабін Лузо, коханка Таро.
Працює в Європейській комісії.
Їде сьогодні в Брюссель потягом з Північного вокзалу.
Поговори з нею.
Треба щось дізнатися про Таро, зрозуміти, чи він грає в обох командах.
Вибач, але твоє завдання - якесь гівно.
Розумієш?
У мої плани не входить, щоб мене вбили.
Тому, зважаючи на ризик і моральну шкоду...
Моральну шкоду? Яку ще шкоду?
Я був змушений знов звернутися до Елісон.
Ну, так.
Щоб побачити, яка вона стала товста й бридка?
Перестань. Тут є щось цікаве?
Лише дурні фотографії.
У цієї жінки або бездоганна репутація, або вона дуже-дуже обачна.
Ну, хай там як, я тобі кажу.
Мені заплатили за одне завдання, а тепер, схоже, їх стало два.
Тому оплата повинна бути вища.
Даруйте.
Мама?
Це ти?
Авжеж, ти, гівнюк.
Не хотілося їхати, не прихопивши щось твоє на згадку.
Ну, вперед, шукай скільки хочеш.
Мамо, ні... Секунду, мамо.
Не переживай, не панікуй.
Я приїду. Сяду на потяг до Брюсселя.
Нашим планам це не завадить.
Ти знайшов Саміра? Він там?
Та ні.
Слухай, я не знаю.
Поговорю з його дружиною. Може, вона мені скаже.
Ти там не сам?
Мамо.
Перестань. Не ревнуй, будь ласка.
Чудово. Буду в Брюсселі в другій половині дня.
Подзвони, як щось дізнаєшся.
Люблю тебе, мамо.
- Чоловіки й мами, так? - Ага. Вона вже немолода.
Чому ж так довго?
Не розумію, що він робить.
- Ви теж їдете в Брюссель? - Так.
Я теж. Ми запізнюємося. Може, ви не помітили.
- Так, сильно. - Вітаю.
Каву, будь ласка.
- Дві. - Дві? Добре.
І булочку з шоколадом.
А мені круасан.
Авжеж.
Я стежу за фігурою.
ДОПОМОЖИ ЄВРОПІ
- Ви працюєте в... - Так, я на них працюю.
Ну, з ними.
- Жан-Марк. - Сабін.
Як дивно. Мою маму теж звуть Сабін.
Оце так збіг.
Випадковість.
Тримаймо цю поїздку в секреті, поки я не поговорю з прем'єром.
Ви просто їдете в Брюссель і укладаєте угоду. Ясно?
А Ґлісон? Він нас розіпне.
Та хрін би тебе взяв, Марку. Маєш якість інші ідеї?
Помирають люди.
Я не можу спати вночі. Ти добре спиш?
Ні. Не дуже добре.
Думаєте, я радий відправити вас у Брюссель з простягнутою рукою?
Сьогодні прем'єр відвідує батьків того нещасного хлопчика.
Може, там ви зможете з ним поговорити - без Ґлісона.
А це, до речі, слушна думка.
Удачі.
ВОКЗАЛ «БРЮССЕЛЬ-ПІВДЕННИЙ»
Ну от.
Я тут буду... Навіть не знаю скільки.
- Дякую. - Тому, коли захочете - я вільний.
Я обов'язково подзвоню.
- Ви в готелі чи... - Ні, в мене тут квартира.
Он як? Ясно.
- Мабуть, я візьму свої речі. - Вибачте.
А крамік? Ви їсте крамік, краклен, щось таке?
- Не їм. - А знаєте, що це?
- Ні. - То нам треба поїсти краклен.
Бачила, як нас поділили на групи? Ходімо.
ГОЛОВНИЙ ОФІС
Добрий день. Вітаю.
Я з приводу пані Гамзи, Маріам Гамзи.
Задовольнили її прохання про надання притулку.
Добре.
Ось вона.
Приїхала вчора. Має бути й досі в карантині.
Добре, дякую вам.
Добрий день. Підкажіть, де головний офіс.
Покажіть, будь ласка, перепустку.
Вам туди.
- Туди? - Так.
Маріам Гамза. Вам туди.
Пані Гамза. Нарешті я вас знайшов.
Я давно не розмовляв арабською.
Мене звати Лунес Кордьє.
Та краще скажіть, як ви? Як здоров'я?
Зі мною все добре, дякую.
Слава богу.
А як ваш син? Гішам, так?
Дякувати богу, з ним усе добре.
Слава богу.
Знаєте французьку?
Французьку?
- Ні. - Ясно.
Пані Гамза, якщо ви не проти, далі я говоритиму англійською.
Добре.
Отже,
ви подали заяву на отримання притулку у Франції,
для себе та сина Гішама,
але я не бачу заяви від імені вашого чоловіка.
Він не зі мною.
Зрозумів. Ви знаєте, де він?
Ні, не знаю.
Це нічого. Нічого.
Це не страшно. Не проблема.
Зараз я відвезу вас із сином у Францію,
а вашим чоловіком займемося потім.
- Це не проблема. - Зараз? Ми поїдемо зараз?
Пані Гамза.
Маріам.
Вам тут подобається? Вам комфортно?
Слухайте, вам надають притулок у Франції,
а це значить, що ми можемо знайти вам житло, роботу для чоловіка.
Але якщо ви хочете лишатися тут, то можете. Тобто...
Ні. Я не хочу тут лишатися. Я хочу у Францію.
Але?
Що? Чоловік не погоджується? У цьому проблема?
- Так? - Я не знаю.
Ви знаєте його номер телефону, імейл?
Маєте можливість спілкуватися з чоловіком?
Маю його номер.
Так. Це добре.
Ідіть... Подзвоніть зараз чоловікові, а я зачекаю вас тут. Добре?
- Добре. - Добре.
Ну що? Не додзвонилися?
У нас... У нас...
система.
Си... система. Я надсилаю повідомлення. Він дзвонить.
Ну, на жаль, ви повинні вирішити зараз.
Я поїду. Зачекайте мене, будь ласка, сер.
Я сходжу по сина.
Можете звати мене Лунес. Лунес.
Дякую, Лунесе. Ви дуже добрий.
Чудово.
Я... Я піду...
ЄВРОПЕЙСЬКА КОМІСІЯ, БРЮССЕЛЬ
Міс Рауді, добрий день.
Я Сабін Лузо, голова адміністрації містера Вандермеєра.
- Містере Болтон. Рада знов вас бачити. - І я вас.
Прошу, сюди.
Засідання комітету вже почалося, та я знайшла для вас хвилинку.
Секундочку. Знайшли для нас хвилинку на комітеті?
Ми не приїхали з пропозиціями.
Ми підписуємо той варіант, про який уже домовилися.
Це було два роки тому.
М-р Вардермеєр обіцяв нашому міністру, що сьогодні угоду буде підписано
на тих самих умовах.
Наші британські друзі завжди хочуть усидіти на двох стільцях.
Ми хотіли б побачитися з містером Вандермеєром.
На жаль, він у Берліні.
Мадам Лузо, здається, ви хочете все ускладнити.
Я лише прошу вас поважати процедури, міс Рауді.
У ЄС нема самообслуговування.
Марку!
Ми не можемо просто поїхати. Вона бреше.
Авжеж, бреше.
І хто вона взагалі в хріна така?
Щораз, як я приїжджаю, якась дурепа в «Шанель»
каже мені, що знайде хвилинку.
Звісно, що вона бреше.
Але навіщо їй це?
Очевидно, це помста за брекзіт.
Яка дріб'язковість. Мов колишня, що ревнує. І вимагає й вимагає грошей.
У мене зустріч.
Готель там. Другий будинок ліворуч.
ДЮНКЕРК, ФРАНЦІЯ
- Добрий день. - Привіт.
Це Самір. Він із Сирії.
- Привітайся, Саміре. Привітайся. - Хвилинку.
- Привітайся. - Хвилинку.
Привіт, Саміре.
Йому треба поговорити.
Скільки людей у твоєму наметі? Нам не дають...
З богом.
- Пані Гамза. - Так.
- Маріам Гамза? - Так.
Ви дуже давно робили основні щеплення. Вам потрібно вакцинуватися.
Ні, мені робили щеплення в Греції.
Це не рахується. Ми веземо вас у лікарню.
Ні... Перевірте ще раз.
Ні-ні. Їдемо в лікарню.
Вітаю, це Маріам.
Я не можу відповісти. Лишіть повідомлення, і я передзвоню.
Так, ми веземо вас у лікарню. Ходімо.
Ні! Допоможіть!
- Допоможіть! Ні! - Перестаньте. Ходімо.
Стій!
- Ходімо. Ходімо. - Допоможіть! Допоможіть!
Перестаньте! Не чіпайте її! Перестаньте!
Торговці людьми! Торговці!
Зупиніть їх!
Негідники!
Відповідай, Маріам.
- Що це за люди? - Не знаю.
У мого чоловіка якісь неприємності.
Що? Які ще неприємності?
Лунес! Лунес!
Отямтесь!
Синочок.
Ґабріель?
Лунес поранений.
Лунес?
Це я.
Ти мені потрібна.
Де ти?
- Я позичу. - Добре, але...
Добре, беріть.
Вітаємо в «Антропі».
Добрий день, містере Болтон. Сюди, будь ласка.
Месьє.
Гей, Марку. Як справи?
Будь ласка, дві кави.
Так. Добре.
Добре.
Добре. До зустрічі.
Боб, ти зробив мене причетним до смертей британських громадян?
То ти приїхав не розказувати, як зірвав угоду з комісією.
Я на це не підписувався.
Я зробив свою роботу в Центрі. Більше нічого не мало бути.
Не будь наївний.
Ми граємо не заради малих ставок. Ми хочемо все.
Цивільні й військові контракти з урядом Великої Британії.
То аварію планували.
Спершу - ні.
Але коли ті сирійці нас зламали, довелося підкласти вогню.
Господи, як же хріново.
Усе. З мене досить.
Ми тобі достатньо заплатили, щоб ти почекав ще кілька днів.
Боб, забудь. Я все!
І якщо зі мною щось станеться,
я підготував файл з усією інформацією, який буде надіслано в держоргани.
Ти собі лестиш. Ти не перший відмовляєш нам, Марку.
Лунес, там.
Не забувайся.
Вставай.
Куди ми їдемо?
Ви що, разом? Він сказав, його звати Лунес.
Його звати Ґабріель.
Тобто він збрехав.
Притулку у Франції мені не дадуть.
Ґабріель збрехав, щоб захистити тебе.
Твій чоловік має дуже важливу інформацію.
Йому загрожує небезпека. І тобі.
Ви. А ви хто?
Мене звати Елісон. Я працюю на британський уряд.
Ми захистимо тебе й твого чоловіка.
А зараз куди... Куди ми зараз їдемо?
Просто... Довірся мені.
Вір мені. Добре?
Майже приїхали.
Добрий день. Я Елісон Рауді, номер 305.
Чи нема вільного номера для моєї подруги?
Майже всі зайняті. Та я перевірю.
Дякую.
Можете поставити туди, будь ласка?
Це все, дами?
Так. Дякуємо.
Тебе влаштовує?
Усе буде добре.
- Вставай. Повільно. - Я в порядку.
Чекай, я візьму. Я візьму.
Усе нормально?
Дзвони чоловікові.
Скажи, що ти в біді.
Скажи, щоб дзвонив мені. Скоріше!
Добре, добре.
- А потім вийми батарею. - Добре.
Дякую.
Вона знає, де Самір?
У них свій код.
Вона надішле йому смску, і він передзвонить з іншого номера.
Може, тобі треба до лікаря?
А ти більше не хочеш гратися зі мною в лікаря?
Дивись: береш і трохи крутиш.
Це ніби маленький гачок. Треба дістати гачок.
Спробуй дістати так, щоб нічого не порвати.
Розумієш?
Починай. І одночасно трохи дезінфікуй.
- Добре. - Будь ласка.
Давай.
Що таке?
Боїшся чи що?
Витягай.
Ну от.
- А тепер крути. - Чекай.
- Давай. - Зараз витягну.
Добре.
- Витягла? - Так.
Витягла?
- Ще один лишився? - Так.
Давай.
О чорт!
Сядеш на секунду?
Не знаю, як ти тепер почуваєшся...
Мабуть, до смерті ненавидиш мене.
Я намагаюся сказати, що більше не хочу про все це думати.
Я стараюся все забути й жити далі. А ти - не щасливий спогад.
Я вже п'ять років у стосунках,
і ми збираємось одружитися.
Але...
він же про все знає?
Ні.
І ти його кохаєш?
Так. До нестями.
«До нестями»?
Мабуть, він добрий.
Чому? Бо добрі люди - дурні?
Я намагаюся тобі пояснити, що я змінилася.
- Думаєш, люди міняються? - Надіюся.
Я ненавиджу ту жінку, якою була, і все, що сталося.
То ж був нещасний випадок.
Хай там як, уже пізно.
Ми не можемо бути друзями. Чи ще кимось.
Авжеж.
Прекрасно.
Так, Гішаме. Тихенько.
Що ти мені розповідаєш?
Привіт.
Що ти розповідаєш?
О так.
Ви його заспокоїли. Дякую.
Хай береже його бог.
Річард.
Що сталося?
Річарде.
Знову це. Ще один злам.
Вони повністю контролюють електромережу.
Угоду підписано?
Ні, поки що ні.
Доведи справу до кінця.
А от і довбана зла відьма Заходу.
Містер Вандермеєр і досі в Берліні.
Тоді дайте нам номер, за яким з ним можна зв'язатися.
Може, я тоді незрозуміло висловилася.
Елісон, дай нам з пані Лузо хвилинку, буль ласка.
Ви думаєте... Можливо, думаєте, що у вас карт-бланш
на такі рішення,
та коли ваш бос дізнається, що ви заважаєте підписати угоду,
умови якої ми узгоджували пів року...
- Підкажіть, де кабінет Вандермеєра. - Авжеж.
Прямо й ліворуч.
- Дякую. - Нема за що.
...у понеділок зранку, о 09:30.
Агов. Вибачте.
Містер Вандермеєр?
Я Елісон Рауді, особистий секретар Річарда Бенкса.
Вибачте. Так-так.
Секунду.
Я думав, ви поїхали.
Мені сказали, якась проблема з умовами.
Думаю, сталося невелике непорозуміння.
Нам потрібно якнайскоріше вернутися в європейську систему захисту.
Я скажу, щоб підготували документи.
Буду готовий підписати їх сьогодні о 20:00.
Прекрасно. Ми з містером Болтоном прийдемо о 20:00.
Чудово.
Нам пощастило. Містер Вандермеєр повернувся з Берліна.
Вона - радниця Річарда Бенкса.
Це та, що ходить за Болтоном.
Знаєш, як її звати?
Елісон Рауді.
- Думаєш, вона зрозуміла? - Що я хотіла зірвати угоду?
Так. Це вона чітко зрозуміла.
Що мені робити?
Коли вони прийдуть підписувати угоду, тебе не повинно там бути.
Чи я там буду, чи ні, вони її підпишуть.
Я поклав для тебе величезну суму на рахунок у банку. Не сперечайся.
- Не розмовляй так зі мною. - Тоді перестань.
Ще не кінець. Ти не зможеш там бути через сина.
І Вандермеєр сам буде займатися британцями.
Забери гроші. Вони мені не потрібні.
Тобі плювати на П'єра?
Знаєш, люба, народити недоношену дитину - це розкіш.
Боб, що за ідіота ти відправив у Брюссель? Він нічого не второпав.
Якась проблема?
Проблема в тому, що вони домовилися ввечері підписати документи,
і я нічого не можу з цим вдіяти.
Як я стільки заплачу, маючи так мало часу?
- Сабін! - Жан-Марк.
Приємно, що ви пам'ятаєте моє ім'я.
Мені дуже треба випити. Що скажете?
Радий це чути.
Зустрінемося через годину?
Думаю, встигну.
До зустрічі. Я напишу адресу.
Авжеж, у палатах нема камер, лише в коридорах.
Але гляньте.
- Це Делаж? - Так.
Він скористався хаосом після аварії, щоб прослизнути й убити його?
Це було б зручно, але ні.
Валід умер від отруєння сколіном.
Це речовина повільної дії, від якої жертва впадає в кому.
Він перестав дихати через добу.
Тобто тоді він уже вмирав?
І ще дещо.
Елісон.
Чекайте.
Ми були разом унизу.
Їй подзвонив Бенкс,
вона пішла до Валіда, бо знала, що він у тій самій лікарні.
І натрапила на Делажа.
Вони там разом рівно 45 секунд.
Що?
Вона не могла знати, що то він.
Тут Валід щойно вмер.
Делаж швидко йде, а... Рауді лишається в палаті.
Господи.
Вона не казала, що в палаті був хтось іще?
- Як справи? - Добре.
Боляче було? А я думала, що в мене поганий день.
Пусте. То я трохи майстрував.
- Ще один. - Добре.
Мені було байдуже, що він одружений. Я була зачарована.
Я хотіла всього, що він міг мені дати.
У мене була залежність від його світу. Дурість, правда?
Ні.
У мене теж колись була залежність.
Я наробив стільки дурниць.
А потім зрозумів, що в тій ситуації вибір був невеликий.
Треба йти, інакше тобі кінець.
І тобі вдалося? Обірвати зв'язок?
Так.
Та це не значить, що...
у мене не крається серце, коли я думаю про неї. Та це ностальгія. Минуле.
Часто з нею бачишся?
Ні. Ні-ні.
Це неможливо.
А я маю від нього дитину.
Я не знав. У тебе є дитина?
За дітей... інших людей.
Вітаю. Ви дзвоните Марку Болтону.
Я не можу зараз відповісти. Будь ласка...
Можете, будь ласка, подзвонити в номер містера Болтона?
Номер 105, правильно?
Так.
Чекай, я відчиню.
Дякую.
Джентльмен.
- Можна сісти поруч? - Так.
Їдьмо!
Марку!
Гарно!
Там спить няня.
Чекай.
Ви точно бачили, що він зайшов усередину?
- Так. - Ясно.
Ну, ясно, що він не заблукав.
- Джеррі. - Так-так.
Ти не бачив Марка Болтона? Колегу міс Рауді?
- Ні, сер. На жаль. - Дякую.
До речі, Сабін просила передати, що, на жаль, не зможе бути присутня.
Казала, сталося щось термінове. Особисті справи.
Вибачте.
Міс Рауді, з вами все добре?
Переклад субтитрів: Ольга Сушицька