Egon, ingen kommer til å tro at jeg er byggearbeider.
Tror du på det selv, så blir du det.
- Dette går helt smooth, Kjell. - Så lenge opplysningene stemmer.
Butikken har investert i en splitter ny Franz Jäger-safe.
Det skal være verdier for flere hundre tusen der inne.
Se. Der stenger hun butikken. Da er det snart fritt frem.
Jeg vet ikke helt med det skjegget.
Dere skal bare ikke vekke oppsikt. Jeg er inn og ut på fem minutter.
- Klarer dere det? - Klart. Vi er ikke idioter heller.
Stetoskop. Talkum. Hansker.
Hva venter du på? Kutt den alarmen.
Så dette er det skattepenga mine går til?
Nei... Han er under opplæring.
- Benny, det brenner! - Ikke akkurat nå, Kjell.
Slukk brannen!
Hundre tusen, liksom.
Benny, din idiot.
Slukk brannen!
Kjøtthuer! Hva holder dere på med?
Hermansen, dette er en viktig oppgave...
av nasjonal betydning, som krever gjennomføringsevne og diskresjon.
Nettopp derfor vil vi tilby den til vår beste mann i politiet.
Og vi håper og tror at du, Hermansen, -
- er den rette person til oppgaven.
Kan dere bare si det en gang til?
Dere vil altså gi meg en oppgave av nasjonal viktighet?
- Ja, hvis du er klar for det. - Jeg er født til den oppgaven.
Gi meg et øyeblikk.
Jeg sitter og får mitt livs viktigste oppgave. Hva kan være viktigere?
Du har sagt at Olsen har førsteprioritet.
De har tatt ham på fersken.
Har de tatt Egon Olsen på fersken?
Jeg må dessverre gå.
Oi, oi, oi...
Tenk at vi en gang startet på samme sted.
Olsen var den første jeg arresterte.
- Og det ble ikke siste gangen. - Nei! 14 ganger!
Se her. Pluss en til. Det blir til 15 bowlerhatter.
15-0, Olsen. Og du skal i fengsel fordi du har nasket sko.
Og jeg...
Jeg har blitt headhuntet.
Ja, nemlig. Headhuntet.
Jeg skal sørge for sikkerheten på Munchmuseet.
- Men det er vel hemmelig? - Hva skal han bruke info til?
Hva skal du bruke info til?
Hadde Munchmuseet stilt ut sko, kanskje...?
Holm, skjønner du det? Han skal i fengsel fordi han har stjålet sko.
Egon Olsen.
Bro, det var sykt chill å sone med deg.
Hei, Egon.
- Er det kameraten? - Egon Olsen. Mannen med planene.
- Så du er Egon Olsen? - Stemmer, det.
Selveste.
Jeg har hørt mye godt om deg også.
Klassisk.
Mange takk.
- Burde hatt et opplegg, vi to. - Kanskje det.
- Kaz. - Bøtta, for helvete.
Toby. Tobe, makker. Går det bra, eller?
- Ja, ja... - Velkommen, Egon.
- Vi har savnet deg. - Ja.
Sigaren din. Elektronisk.
- Elektronisk? - Ja, digital, med ferskensmak.
- Det er bedre for helsa. - Alle de kule har sånne nå.
- Fet bil, gutter. - Det er sånn bilkollektiv.
- Se der, ja. Kake. - Nå er vi her igjen. Samlet.
- Bilkollektiv?? - Ja, det er billig.
- Du skulle stjålet bilen. - Jeg betaler ikke kontingent, da.
- Har ikke tørna helt...! - Bare kjør.
Sorry for at jeg rota deg inn i den skobutikken, Egon.
Og beklager at jeg ikke er noen god veiarbeider.
- Nå skal vi høre på det du sier. - Ja, du er sjefen.
- Nettopp. Hør nå. - Se her, ja, her feires det.
Gratulerer, Egon. Endelig en ny sjanse til å gå rett på trynet igjen.
- Egon slapp akkurat ut. - Og da slipper jo dere alt.
Er det noe stort på gang? En ny, stor plan.
- Synd at han aldri har levert. - Det er jo ikke Egons skyld.
Nei, det er aldri Egons feil. Kjell har søkt en ordentlig jobb nå.
Han trenger stabile rammer, både økonomisk og for nervene.
Vi kan få litt ekstra å rutte med. Vi skal kjøpe nye kjøkkenstoler.
Og så har han lovt meg nye lamper til neglesalongen.
- Og en liten tur til Syden? - Nei, jeg vil ikke tilbake dit.
Bare overfylte basseng og flere timer på fly.
Jeg drømmer om Hurtigruta. Midnattssol og sånn lys på himmelen.
- Nordlys. - Kjell har slekt oppe i nord.
- Kan vi ikke...? - Si noe på nordlending.
Skal du ikke hjelpe meg, mor?
Jo, mor stiller alltid opp. Ellers var det ikke majones til brødskiva.
- Hei, Egon. - Du har blitt stor.
- Du har heller ikke blitt mindre. - Åhå, storkar.
- Spar den til lørdag. - Han er så streng. Det liker jeg.
Han vet hvor stolen skal stå. Gå ut på stua, så kommer mor.
Rund av, for jeg har en kunde. Spar et stykke til meg. Med jordbær.
- Ja, ja. - Jobb?
Valborg er for stolt til å si det.
Hvis vi ikke får inn litt kroner, mister vi nok leiligheten.
Det kommer ikke til å skje. Egon ordner dette. Ikke sant?
Med en tur på museum.
Egon! Her har du en sigar. Ekte vare.
Ja...
Videre.
Jeg delte celle med en mann ved navn Fredriksen.
Vi er tre stykker.
Han var entreprenør, og bygde med på Munchmuseet.
Men han likte snarveier og havna i fengsel.
Museet ble grått i stedet for hvitt. Det var Fredriksen.
Fredriksen er bitter for at han fikk skylden for alle feilene, -
- så han hadde ikke noe imot å dele hemmeligheter med meg.
Ja, hva syns dere?
- Skal vi stjele det maleriet? - Nei, nei. Vi skal stjele alle tre.
Tre av kanskje verdens best kjente motiv, "Skrik".
- Hvor mye er de verd? - Flere milliarder.
Er ikke det litt mye?
Drømmer ikke du om leilighet på vestkanten til en milliard eller to?
Nei, det var bare de avdragene. Og vaskemaskin.
Slapp av, da.
- Er de ikke godt bevoktet? - Mulig det.
Maleriet er montert i en installasjon av titan -
- forsterket med wolfram, verdens hardeste metall.
Og det henger bak trippelforsikret og uknuselig glass.
Sikret mot brann, sprengning, klima, virus og innbrudd.
Mot innbrudd? Ikke for deg, Egon.
Franz Jäger?
Det er bare å se på hele museet som en eneste stor safe.
Har de ikke alarmsystemer?
Glad du spurte. For nå, karer, skal vi hilse på en gammel venn.
Er det noen som eier denne?
- Vet dere hva som har skjedd? - Nei.
Sikkert bare noen drittunger.
- Vi kjører protokoll. - Gi meg litt plass.
Se hvilke bokstaver han velger.
KODE GODKJENT
- Sjekk. - Ja, det ser greit ut.
- Protokoll for alarm gjennomført. - Ingen avvik.
Kjører dere resett foran publikum? Den svinepelsen der?
Innkall til sikkerhetsseminar.
- Nå igjen? - Ja, nå igjen.
Dere får visst ikke med detaljene. Vet dere hvem han er?
- Egon... - Egon Olsen.
Vet du hva jeg har fått ordnet mens du var borte?
- Nei... 15-0. - Men snart 15-1.
- Så du har savnet meg? - Nei.
Jeg har drevet med viktigere ting. Sikkerheten blir stadig bedre.
Du har ingenting å hente her, Olsen. Så pell deg ut fra mitt museum.
- Vi ses. - Nei, det gjør vi ikke.
Vi gjør ikke det.
Sikkerhetsmøte!
Er det noen her som vet hva stolthet og...
Hva har jeg gjort for å fortjene å ha sånne...
sjarlataner under min kommando?
Hvorfor er det akkurat meg som må ha en som deg under meg?
Blir ikke Hermansen ekstra oppmerksom nå?
Det håper jeg da virkelig.
- Du har ikke fått høydeskrekk? - Nei.
- Hvorfor spør du om det? - Grunnlag for all kommunikasjon er?
Telefon?
Ordet. Hvilke bokstaver valgte vakten?
Det var... T, L, T, E, K, L...
Og til slutt G? Sammen med mine bokstaver blir det "utilstrekkelig".
Museet kjører et sikkerhetssystem med dobbelt tastatur.
De får bare halve passordet hver.
Bare en mann skal vite hele koden. Hermansen.
Og der var han ferdig med foredraget sitt.
Syv minutter og ti sekunder. Perfekt.
- Hvilken bok leser han i dag? - Han hadde en bok i lomma.
- Ja. Unni Lindell. "Honningfellen". - Er du sikker?
Ja. Valborg har lest den. Syntes han på omslaget var kjekk.
- Her er den. - Les til ordet "utilstrekkelig".
Og du skaffer en bil.
Ja, jeg skjønner det. Men kommer det ut, er jeg ferdig.
Og da er du også ferdig.
Ja. Da holder vi kjeft, da. Ha det.
- Olsen, det var lenge siden. - Ja. Nå skal du høre.
250 millioner.
Hva er det for noe? Selger de tre for to, da?
Var ikke de maleriene verd milliarder?
- Se om dere får bedre pris selv. - Nei, 250 millioner er fint.
- Ja, det duger. - Flott!
Merkelig. Jeg lada jo for en femmer.
Nei da!
- Hvilken side, sa du? - Side 130.
- "Utilstrekkelig". - Det stemmer. Da går det opp.
Jeg tipper at ordet er linje 19, første ord.
Kjell, hva er det med deg?
Jeg vet ikke, jeg, Egon.
Valborg skal ikke komme hjem og se at vi sitter og... planlegger.
Hun har sagt jeg må trappe ned på tyveriene.
Tilbringe mer tid med henne og Bassa.
Å stjele tre "Skrik" er ikke akkurat å trappe ned.
Bingo! Det var linje 19, første ord. Hvordan visste du det?
Siden står for dagen i året, linjen står for ukenummeret, -
- og ordet står for ukedagen. Har vi boka, vet vi koden.
Flott. Hør her.
Søylene i salen er laget -
- av en blanding av et økologisk kompositt og kalk.
Og den går i oppløsning i møte med syre. Eddik.
Først skal vi sabotere en søyle med eddik, og ta mål.
Til slutt vil søylen kollapse.
Pass dere!
Heldigvis er hjelpen underveis.
Men den nye søylen inneholder ikke bare betong.
Imens skaffer Kjell kodeordet. Hermansen er et rutinemenneske.
Hver dag klokken 16 spiser han på restaurant Vaaghals.
Det første han gjør er å endre koden til alarmen -
- og sende de to delene til to vakter på museet.
Kjell, du finner ut hvilken bok han har kodeordet fra.
Fire sashimi, en nigiri, to toyota og en liter soyasaus.
- Vent. Du er venn av Egon Olsen. - Ja. Dette går ikke!
Det er sant. Han vet hvem du er. Vi sender inn Bassa i stedet.
Et fritert torskehode og 20 glass Solo.
Ikke servitør. Hun må se tittelen og finne ordet på biblioteket.
- Og sende koden til din telefon. - Nei, det kan spores.
Dessuten avslører sensorer mobilbruk etter stengetid.
Du må fysisk ha med kodeordet inn. Uansett må to taste koden.
- Skal jeg være inni søylen med deg? - Nei.
- Var det ikke umulig å komme inn? - Jo, men ikke ut.
Alle rom der det ikke er vakter -
- er fulle av bevegelsessensorer og kameraer.
Men jeg er inni søylen, og når museet stenger, setter vi i gang.
Bassa gir koden til Benny, som står klar ved utløpet av Akerselva.
- Skal ikke jeg gjøre noe? - Å jo.
Du skal utløse alarmen ved hjelp av en ballong.
Det er små sprekker i gummilisten på vinduet, som du utnytter.
Benny skifter til grå kjeledress og gjør seg klar ved sørveggen.
Selv om det tilsynelatende er falsk alarm, vil Hermansen sjekke alt.
Men først vil han innkalle til allmøte om sikkerheten.
Da har vi muligheten.
Museet er nå hermetisk lukket, og maleriene sikret.
Men når vaktene blir innkalt, -
- må de skru av sensorene for ikke å utløse alarmen selv.
Så når vaktene er på briefing, er det fritt fram.
Jeg kommer ut av søylen og åpner døra fra innsiden.
Benny er nå oppe i 13. etasje, der det er en sikkerhetssvikt.
Vinduene er fra en konkurs fabrikk i Litauen. De kan ikke låses.
Vi har fortsatt fem minutter igjen.
KODE GODKJENT
Vi har 30 sekunder på å fjerne hvert bilde.
- God tid. - Nei.
Hvis vi ikke erstatter vekten av maleriene -
- låses hele salen ned.
- Kan jeg stille et spørsmål? - Ja?
Bildene mine har tydeligvis blitt mye verd.
Burde det ikke da være litt vanskeligere å stjele dem?
Jeg skjønner at du spør, Edvard. Kan jeg kalle deg Edvard?
- Helst ikke. - Munch... Eller uttales det Münch?
Jeg vet sannelig ikke lenger selv.
Det er ikke så enkelt. Jeg får det til å se enkelt ut.
- Litt som deg og bildene dine. - Jeg skjønner hva du mener.
Vi genier har litt lett for det. Som dette jeg malte under samtalen.
- Hermansen? - Sjukt.
Der har vi tittelen. "Syk mann".
- Hvordan kommer vi oss ut? - Du skal ikke være her.
Hermansen snakker om sikkerhet i fem minutter og 30 sekunder.
Imens pakker vi ned maleriene og skifter til kostymer.
Vi kler oss ut som ballerinaer.
Så utløser vi alarmen igjen.
Hermansen og vaktlaget vil komme raskest mulig opp.
Heisen står ved alarm. Raskeste vei er trappa.
Vi må ut av rommet, før panserdøra lukkes, -
- og ned fortere enn Hermansen kan komme opp.
- Så bare spaserer vi ut. - Nei, for alarmen låser alt.
Skuddsikkert glass. Vi kommer ikke ut den veien. Følg med nå.
Fredriksen hadde flere opplysninger på lager.
De fant rester av gruvedrift under Bjørvika, -
- så under museet går det en tunnel -
- helt bortunder operaen.
Det går en trapp opp til rommet under hovedscenen, -
- men rommet er lukka, så eneste vei ut er opp gjennom scenegulvet.
Og under "Svanesjøen" åpnes gulvet på samme tidspunkt hver kveld, -
- nøyaktig 26 minutter og 20 sekunder inne i forestillingen.
Sitter dere her og ser ballett? Er ikke det litt perler for svin?
Jeg har en kunde om en halv time. Dere og ballett blir for sært.
I egget er en ballerina, som ikke har vært prima på noen år.
Hun slipper vi ut før vi legger inn maleriene.
Og så kjører vi opp med egget.
Vi danser ut til siden, og der står Kjell klar som scenearbeider -
- og smugler oss ut i en transportkasse på hjul.
- Genialt, Egon! - Du har overgått deg selv.
Jeg vet ikke om jeg blir noen god scenearbeider.
I allverden. Sa jeg ikke at dere skulle være ute?
Kundene mine er garantert diskresjon, så dere kan ikke være her.
- Bedriften foran alt. - Ja, man må være en hard negl.
Hva glor du på? Kom deg ut, Benny.
Ta plass, du, Wenche.
- Akryl eller gelé i dag? - Akryl.
Tre liter eddik, spruteflasker, fem meter metallrør 70 cm vide, -
- sparkel, tre liter maling, eggehvit 0502Y, -
- kryssfiner, tre ulltepper, kjøkkenvekt, to grå kjeledresser, -
- hodelykt, padlebrett, ballonger, slikkepott, helium, fiskesnøre, -
- 140 meter klatretau, en taumoped?
Ja, en taumoped.
Åtte meter tau, et akebrett, to kostymer og en bil.
- En stor bil. - Ja.
Kan dere leke med meg?
Gå på kjøkkenet.
Alt utstyret blir forferdelig dyrt. Jeg har bare 200 kroner.
Vi løser det uten penger.
Kreditt, Kjell. Det er bedre enn penger.
Bassa vil leke restaurant. Jeg sitter med betalt arbeid.
Nå leker dere restaurant med Bassa. Ellers blir hun lei seg.
Bare forsyn dere.
Hva er det dere planlegger, Egon?
Vi skal bare ut og handle noen materialer.
- Jo, det er den. - Kaller du det en stor bil?
Det må ha blitt noe surr med bookingsystemet.
Ikke vink!
Nye planer?
Vi skal bare ta en liten luftetur.
- Den må bli liten, med den bilen. - Den holder.
Du får ringe hvis du trenger hjelp.
- Kjør. - Er alt i orden?
Tenk å kjøpe et sånt hus til Valborg.
Hva er det dere holder på med?
Hei!
- Ja, ja, greit, greit. - Kjør.
Kjør!
Hold kjeft, og plukk materialer.
Resten overlater vi til kunsten å fremstå kredittverdig.
- Okay? - Ja, Egon. Vi forstår det.
- Hva har dere forstått? - Vi skal plukke materialer.
- Og? - Holde kjeft?
Mitt navn er Aron Løvrød, og jeg er autorisert entreprenør.
Det er mine arbeidere, som ikke kan et ord norsk.
Dere finner materialene på listen?
Og vennligst husk alt. Takk.
For en usedvanlig velorganisert forretning.
Tusen takk. Det er ikke alle som legger merke til detaljene.
Det kunne godt blitt mitt nye stamsted.
Vi har ikke alkohol, men kaffen vår er sterk.
Ja.
Jeg finner ingen Aron Løvrød her.
Jeg skal være i systemet. Hva med hovedentreprenøren, Fredriksen?
Det er veldig mange Fredriksen. Hva er adressen?
Vi har så mange adresser, så hvilken er det igjen?
Sekretæren min pleier å ordne sånt.
Nei...
Kunne vi kanskje løse det på en annen måte? Hvis du og jeg...
Kjell. Hun er på dataen. Hun skjønner det.
- Hva da? - At det er svindel.
Vi må redde Egon ut av situasjonen. Hent Egon. Jeg har en plan.
Helmaks, Benny.
- Du og jeg... tenker med hjertet. - Ja?
Hva slags måte har du i tankene?
Altså, kanskje vi kunne tenke litt utenfor boksen.
Hva for slags boks? Hvit? Mellomgrå?
Ikke sant? Litt sånn mellomgrå.
- Der kunne vi godt havnet. - Ja, kanskje det.
Egon, du må komme.
- Du må komme. - Er det noe galt?
Du er veldig god til å snakke norsk. Man skulle ikke tro at du...
Kom! Benny står klar, han har en plan!
Men...
Hei!
Kom igjen!
Pappskaller. Idioter.
- Hva sa du? - Amatører.
Vi kom oss jo unna.
Politi! Jeg rekvirerer denne sykkelen.
En oransje personbil med tilhenger er på vei mot Kiellands Plass.
Kom igjen!
Jeg hadde full kontroll på den dama.
- Og det satt langt inne. - Men nå er vi kvitt henne.
Kjør!
- Jeg vil hjem! - Slapp av.
Det skal mer til for å stanse Benny.
Hei. Takk for sist. Plikten kaller.
Ikke vær sånn, da, Egon.
- Hvor skal du? - Bort fra dere!
Hengerumper!!
- Det er min skyld alt sammen. - Nei.
Jeg ble så nervøs.
Jeg ble nervøs jeg og.
Og bilen, da?
Er den ikke full av DNA, og sånn?
Tror du det?
- Har du den sigarboksen? - Ja.
Jeg fikk den av Harry.
Ikke ta på meg. Du må mene det.
Ikke ta på meg!
Kom hit, Oluf.
Ja, jeg skjønner det.
- Ja? - Egon Olsen.
- Jeg har et forslag til Bøtta. - Okay.
- Hva var det du het igjen? - Egon Olsen.
Jeg husker ikke navnet. Bli med inn her.
Det er det opplegget, ikke sant?
- Ikke hvem som helst slipper inn. - Jo, jeg gjorde.
Bøtta.
- Olsen. - Her har dere det flott.
Her var alt på stell.
Kommer du for å si det?
Nei, jeg kommer for å si jeg har et aldri så lite forslag.
Altså... Et opplegg.
- Hvem har ikke det? - Det er stort.
Sikkert større enn til og med dere er vant til.
Ja, det er... cocky.
- Du har tre minutter. Sett deg. - Takk.
- Jo... - Han er ikke noe glad i folk.
- Det er ikke noe å le av. - Nei.
Planen er som følger.
En av søylene med eddik. Hermansen er rutinemenneske.
Vinduet kan ikke låses. I en transportkasse på hjul.
250 millioner norske kroner.
Siden det er min plan, syns jeg at vi deler på to.
Hvis...
Ja, det er greit.
Ja?
Men hva tenker du om 500 millioner på hver?
Mine kilder sier at ingen blar opp så mye for stjålne malerier.
- Sier du at jeg lyver? - Nei da, men...
Hør her. Vi stjeler maleriene.
- Så ødelegger vi ett. - Vi ødelegger to.
Var det noen som snakka til deg, eller?
Vi ødelegger to.
Hvor mye tror du staten blar opp for det siste? En milliard, lett.
- Ja, jo... - Hva for noe "ja, jo"?
Høres litt risikabelt ut. Jeg syns det er litt drøyt.
- Jeg liker å se på... - Det er genialt.
Jeg ser på Munch som en likeverdig kunstner.
Det gjelder å ha litt respekt, oss genier mellom.
Ja? 250 delt på to?
Greit. Vi kjører ditt opplegg.
Så bra. Endelig en proff gjeng.
Skål. For et ryddig opplegg.
- Skål for et ryddig opplegg. - Ja da.
- Olsen. - Skål, Bøtta.
- Ryddig. - Jeg har sagt det flere ganger nå.
Ikke noe er så galt at det ikke er litt godt også.
Egon har ikke noen bra innflytelse på deg.
Du blir vågal og utagerende rundt ham.
- Det er ikke bra for nervene dine. - Det var vår egen skyld.
Jeg er enig, Benny. Det er deres skyld alt sammen.
Du, opp med humøret.
Hva er planen nå? Tenk positivt.
- Jeg har ikke noen plan. - Nei, du har aldri noen plan, du.
- Jo, av og til, så... - Nei, du har jo ikke det.
Hva glor du på? Spis rundstykket ditt, og hold munn.
Bruk kokende vann når du skyller. Lunkent når du vasker opp.
Hva sier du, Olsen? Er det godkjent?
Dette er helt...
suverent.
Sjekk, da.
Boss, søylen raser i løpet av natta.
- Bra! - Bra!
Det er du som er boss nå.
Blir det kupp i morgen?
De oppdager det klokken 08.00.
Så jeg må være på plass i søylen i resepsjonen klokken 08.15.
Så bare få en god natts søvn. De fleste sover dårlig før et brekk.
Ser dere i kveld, mine venner.
Kostymet.
Suverent.
Ja, sånn.
Har det skjedd noe kriminelt?
Dårlig håndverk, i så fall. Vi må ha en ny søyle inn her nå.
- De sier de kommer opp med en ny. - De sier de kommer opp med en ny.
- Hvem? - Hvem?
- De som leverer søyler, tydeligvis. - De som leverer søyler.
Godt at visse deler av denne organisasjonen er strømlinjeformet.
La dem sette inn ny søyle, så vi får åpnet snarest.
Veldig bra.
Forstår du hvorfor det går bra? Kom igjen. Strøm...
Linjeformet?
Strømlinjeformet?
- Så bra. Vi åpner igjen. - Ja. Veldig bra.
Madonna er navnet på moren...
Hei! Hei!
Hei!
Stopp! Stopp!
Kjell, kom igjen.
De hadde to søyler, denne og en til.
- Ja, for de hadde to søyler. - Dropp foredraget! Få meg ut!
Det var like før, Egon.
- Ingen kan jeg stole på! Ingen! - Du kan stole på oss, Egon.
- Kjell huska Bøttas bilnummer. - Og Benny fant adressen.
Hun hadde ikke stjålet den. Amatør. Denne er stjålet.
Hva gjør vi nå?
Vi kan jo ikke bare se på at hun stjeler opplegget vårt.
Jeg kunne alliert meg med purken bare for å ta rotta på henne.
Ja, for det er vårt kupp. Det er urettferdig.
Jeg har en plan.
Kom igjen!
Denne gangen gjør vi akkurat som du sier, Egon.
Og så trenger vi... en liten avledningsmanøver.
Hvorfor er han tilbake? Og hvor har Bassa penger fra?
- Kodeordet er "politibilen"! - Okay.
Se der.
Nå overrasker du, Egon. Råflott av deg å invitere alle på Operaen.
- Så svært det er her. - Vi rekker en øl.
Hva er dette?
Det er signalet på at det begynner. Gå i forveien, og hold av plassene.
Tre tonic.
Nei, vi har ikke tid til å drikke nå. Kom igjen.
- Kom igjen! - Unnskyld.
- Dette var trangt. - Ja, trikoter skal sitte tait.
Jeg føler meg ikke som scenearbeider, selv med klærne.
- Slapp av. - Hva gjør dere her?
Dette er dametoalettet.
- Vi er med i forestillingen. - Ja. Vi er fugler.
- Ja, de er med i forestillingen. - Okay.
- Men dere kan ikke være her. - Nei, nei.
Videre. Vi har dårlig tid.
Ikke nå igjen.
Det var falsk alarm.
Det er det ikke noe som heter. Sikkerhetsmøte!
Jeg vil synge en sang. Jeg vil synge en sang!
Loppa ned over ryggen fór den skulle på maskerade
i rumpa var det hornmusikk og de serverte sjokolade
Sett deg ned.
Se. Scenen er nede. Akkurat som planlagt.
Sett deg ned. I operaen må man sitte stille.
Kjell, husk at tror du at du er scenearbeider, så blir du det.
- Du må ha troen, Kjell. - Ja da.
Hei. Jeg er scenearbeider.
Er det noen her som vet hva stolthet er?
Hvordan kan det være så vanskelig å unngå at alarmer går av?
- Hysj! Vær stille, mann. - Ja.
Hva gjør vi den dagen fienden banker på?
- Eller ringer på. - Skal vi bare åpne?
Og si "velkommen inn"?
"Kom inn til meg!" Med åpne armer!
Der får du for å prøve å ta livet av Egon.
Neste.
Vi skal kjempe. Kjempe imot overmakten!
Det er den kampviljen jeg vil se i dere!
Skynd deg.
Jeg vil se en gruppe uovervinnelige museumsvakter.
Brødre og søstre, arm i arm.
Var det en ballong? Hva gjør en ballong her inne?
Ja, den sitter nå. Vent litt.
Helvetes Egon Olsen!
Løp!
- Åpne døren. - Åpne døren.
Jeg er her, Bøtta.
Ikke mas om "Bøtta, Bøtta, Bøtta"! Vi er midt i et kupp!
Jeg sitter fast. Trappa høvler ræva mi.
Når du driter deg ut, må du tørke deg sjæl. Jo!
- Du lovte du skulle slutte! - Hold kjeft!
Grip ham!
Følg meg.
Her kommer hun. Kom igjen. Pass på her.
Hei! Hei du!
Kom, raska på.
Forsiktig.
Send patruljebiler, mange, til Munchmuseet. Sperr hele Bjørvika!
Nei, Holm. Stopp! Ikke noe oppstyr. Tenk om dette kommer ut!
Nei!
Helvete...
Det er verdens tre mest berømte malerier. Det kommer ut.
Hvor er svanene?
Skulle det være svaner? Hadde ikke det vært litt rart?
- Jeg må på do. - Nei, Bassa...
- Hvor er egget? - Kanskje vi bomma på tiden?
19.33.
- Hva gjør du her? - Det er feil forestilling.
Du kødder faen ikke med Bøtta.
- Jeg vet ikke hvor do er. - Jeg skal vise deg.
Stopp!
Hei! Faen!
Egon Olsen!
Hold deg unna meg!
Satan!
Slipp meg!
Timet og tilrettelagt.
- Satan! - Helmaks, Egon.
- Vi har en situasjon her. - Er det alvorlig?
Nei, jeg vet ikke...
- Alle tre "Skrik" er stjålet. - Hva?! Hva gjør du?! Er du gal?
Nei, nei. Jeg har full kontroll.
- Vi løser det uten at pressen... - Får pressen vite dette...
- De hører om det når det er løst. - Du er en skam for politiet!
Jeg, fakket av en brilleslange?
Jeg syns begynnelsen var god, men så ramla jeg litt av.
- Hvor kom politiet inn i bildet? - Ja, det var rart.
Og hva skjedde med faren din, Egon og Benny?
- Her er maleriene. - Jeg tenkte meg nok det.
Jeg, en fantastisk politimann, hørte at du var i operaen i går.
Deretter var det enkelt å finne ut hvor du ville dukke opp.
Da var det bare å undersøke hvilke kunsthandlere du har sonet med.
Alt handler om timing. Voilà!
Voilà!
- Voilà! Holm, inn med pressen nå. - Kom inn.
Denne veien. Kom igjen, kom igjen. Timing! Kom igjen!
Dere lurer nok på hvorfor dere er her. Munchmuseet ble ranet i natt.
Jo. Ja. Og alle tre utgavene av "Skrik" forsvant.
Tyven var en notorisk småkriminell -
- med kallenavnet Bøtta. Hun ble pågrepet.
Men maleriene var borte.
Men de skal vi få se nå.
For her har vi tyven. Egon Olsen.
Stemmer det, Olsen? Planla du tyveriet?
- Nei, jeg vet ikke noe om malerier. - Jo, det gjør han.
16-0.
Nei da. Dette er tre malerier jeg skulle få evaluert av en ekspert.
Her!
Det høres ut som om jeg har dumpet oppi noe stort.
Har du mistet tre "Skrik" -malerier?
- Er de borte? - Har du andre mistenkte?
Det blir kanskje dusør til finneren?
- Dette kommer ikke du unna med. - Har jeg ikke gjort nettopp det?
Hva var det jeg sa, Hermansen? 15-1.
Hjelp meg, Holm.
Hjelp.
Vi skal finne maleriene.
Vi har vår beste menn på saken.
Vi søker bredt og systematisk.
- Dusør? - Dusøren er ti tusen...
Ti millioner! Ti millioner i dusør. Ti millioner til finneren!
Ti millioner!
- Det er politimesteren. - Ikke nå, Holm! Les rommet.
Hei, Holm. Jeg har gode nyheter.
- En jente har funnet bildene. - Det er jo strålende.
Tyvene må ha fått kalde føtter. Jenta var kjempeflink -
- og meldte ifra med det samme.
Fantastisk.
Vi har ikke utlovet dusør, men jeg syns jo jenta fortjener en belønning.
Hermansen har utlovet en dusør på ti millioner.
Hva har Hermansen utlovet i dusør?
Ti millioner.
Det er ham! Hei! Det er Aron Løvrød!
Han har stjålet byggevarer for flere tusen kroner.
Aron! Aron!
Aron Løvrød!
- Hvordan går det, Egon? - Det var dumt at det gikk sånn.
Dumt? Fikk du ikke beholde leiligheten?
Jo, Bassa ordnet det. Og så investerte hun resten.
- Smart unge. - I Valborgs neglesalong.
- Bassa spanderte tur på oss. - Vi er på Hurtigruta.
- Bassa! Valborg. - Er det Egon?
Nå koser vi vårs, Egon!
Hvordan får du dagene til å gå?
Det skal dere få vite når jeg kommer ut. Nå må jeg stikke.
Kos deg.
- Hørte du det, Benny? - Ja. Han har en plan.
Ikke si noe. Valborg kan høre deg.
Du nevnte noe om en sølvskatt.
Ja. Ikke bare en vanlig skatt, en naziskatt.
Norsk tekst: Tron Furu Scandinavian Text Service