Amerikkalaiset hirviöelokuvat ovat suosittuja.
Oppaanne tällä matkalla on kauhun nouseva tähti -
ja pikkuinen riiviö. Hyvät naiset ja herrat, tässä on Chucky!
Pannaan hösseliksi.
Missä helvetissä Andy on?
Kaipasitko minua, Andy?
Herätys, Andy!
Olet kuin et olisi koskaan nähnyt ruumista!
En ole nähnyt tuollaista nukkea. - Hämmästyttävää, vai mitä?
Tappaminen ei ole minulle 'ongelma'.
Chucky teki sen. - Mistä sinä puhut?
Pysy kaukana siitä nukesta! - Se on pelkkä nukke.
Todista, että se on pelkkä nukke. - Sano jotain!
Miten menee, Phil? Nyt sinä kuolet.
Sinä olet kuollut. - Ei, sinä olet.
Olet kuollut! Me tapoimme sinut. - Hyvä jätkää ei nujerreta.
Olen tappajanukke Chucky ja tykkään siitä.
Voitko kertoa, kuinka kaikki alkoi?
Olen ollut kauhufani koko ikäni.
Kirjoitin ensimmäisen käsikirjoitukseni, kun opiskelin UCLA:ssa.
Sain inspiraatiota kauhuelokuvista, joita katselin lapsena.
Pidin De Palman elokuvista kuten 'Carrie', 'Tappava tunnustus' ja 'Pahan voima'.
Aloin kirjoittaa, koska se oli halvempaa.
Piti ostaa vain paperia ja kirjoituskone.
Se oli ennen tietokoneita. Voitteko uskoa?
80-luvun alussa joka viikonloppu tuli -
uusi slasher-elokuva ensi-iltaan. Niitä tuli jatkuvasti.
Kun 'Painajainen Elm Streetillä' ilmestyi vuonna 1984,
oli tosi epätavallista, että sankari oli Freddy Kruegerin kaltainen -
rujo ja paha roisto. Hän oli uudenlainen kauhuhahmo.
Samastuttava kauhuhahmo. Ei hirviö.
Hän ei ähkinyt ja murissut ja murtautunut sisälle.
Hän oli mies jolla oli asennetta.
Hän piti ihmisistä ja sai heidät tuntemaan itsensä erityiseksi.
Jokin noissa aineksissa veti yleisöä teattereihin.
Tuohon aikaan elokuvien tappajilla oli persoona.
Heistä tuli elokuvien sankareita,
mutta he tarjosivat myös huumoria.
Huumorintaju on iso juttu. Hänen pahuudessaan oli huumoria.
Freddy Krueger sanoi: 'Tervetuloa parhaaseen katseluaikaan!'
Tuollaisista hahmoista tuli elokuvien vakiohahmoja.
Noiden elokuvien tähtiä eivät olleet teinit tai sankaritar -
vaan roisto.
Se tasoitti tietä muille antisankareille, joita yleisö vihasi -
ja pelkäsi, mutta joista se myös piti.
Ja se tasoitti tietä Chuckylle.
Minä ja vaimoni olimme olleet Lontoossa.
Ostin kirjan nimeltä 'Dollhouse Murders.'
Ajatus henkiin heräävistä nukeista pelotti minua lapsena.
'Hämärän rajamailla' -sarjan Tina.
Palasin takaisin, annoin kirjan hänelle ja sanoin:
'Haluaisin tehdä jotain nukeilla.'
Hän sanoi, että puoli vuotta sitten -
tuli käsikirjoitus nimeltä 'Blood Buddy'.
Studiot olivat hylänneet sen. Sanoin, että halusin lukea sen.
Olin tehnyt 'Fievelin' -
ja halusin tehdä seuraavaksi jotain pelottavaa.
Hän antoi käsiksen minulle, ja pidin ideasta kovasti.
Donin idea nukesta, jonka Madison Avenue -
on ohjelmoinut heräämään eloon.
Madison Avenuella lapsista puhutaan kuluttajaharjoittelijoina.
Lapsia koulutetaan haluamaan asioita,
joita he eivät tarvitse. Heidän on pakko ostaa tavaraa.
'Kaalimaan kakarat' oli juuri ilmestynyt 80-luvun puolivälissä.
Se oli valtava villitys.
Tajusin elävän nuken kielikuvan kauhugenressä.
Olin nähnyt Tina-nuken 'Hämärän rajamailla' -sarjassa -
ja Anthony Hopkinsin 'Lumouksen', mutta kukaan ei ollut käyttänyt -
elävää nukkea täysipainoisesti niin,
että nukkea kohdellaan hahmona,
joka voi näytellä ja jolle voi antaa sivukaupalla dialogia.
'Gremlins' oli juuri ilmestynyt.
Ymmärsin 'Gremlinsin' myötä, että animatroniikkatehosteet -
olivat niin kehittyneitä, että nuket pystyivät näyttelemään.
Kehittelin erilaisia ideoita, ja ensimmäinen Chucky-käsis syntyi.
'PARISTOT EIVÄT SISÄLLY HINTAAN'
'BLOOD BUDDY'
Viiltäjäveteraanit kuten Freddy, Jason ja Michael Myers -
alkoivat olla vähän väsyneitä.
Don tuli toimistolleni, ja sain oikeudet käsikirjoitukseen.
Hänellä oli sopimus Disneyn kanssa ja toimisto Disneyn studiolla.
Olin 20-vuotias eli oli iso juttu, että noin menestynyt -
ja isoja elokuvia tehnyt kaveri kiinnostui siitä,
mitä olin kirjoittanut ja tuki minua.
Slasher-genre kaipasi uutta verta,
ja Chucky tarjosi sitä vuonna 1988, kun 'Child's Play' julkaistiin.
Työstin joitakin ideoitani,
koska käsikirjoituksessa ei ollut Frankenstein-hetkeä.
Ei ollut hetkeä, kun otus heräsi henkiin.
Se oli nukke, jossa oli verta. Ei tosin oikeaa verta.
Olin sitä mieltä, että tarina tarvitsi jotain erilaista.
Se alkaa alkuperäisessä elokuvassa,
kun murhaaja Brad Dourif juoksee kadulla poliisit perässään.
Hän menee piiloon lelukauppaan. - Poliisi ampuu häntä,
mutta hän suorittaa ennen kuolemaansa mystisen voodoo-rituaalin,
joka siirtää hänen sielunsa elottomaan nukkeen.
Se herätti otuksen henkiin.
Nuken nimi oli tosi tärkeä. Donin käsiksessä se oli Buddy.
Minun lapsuuttani piinanneet miehet olivat -
Martin Luther Kingin ampunut James Earl Ray,
Lee Harvey Oswald ja Charles Manson.
Charles Lee Rayssa nuo kolme nimeä yhdistyvät.
En tiedä, tiesitkö sen.
Hänen ystävänsä kutsuivat häntä Chuckyksi.
Hei, olen Chucky ja olen ystäväsi loppuun asti.
Andy Barclay on yksinäinen poika, joka asuu yksinhuoltajaäitinsä kanssa.
Hän haluaa Good Guys -nuken, joka on suosittu lelu sinä vuonna.
Andyn äiti ostaa sen nuken Andylle. Andylla on pian uusi paras kaveri,
mutta ei sellainen, jonka kukaan haluaa -
vaan pikemminkin pahin kaveri.
Hei, olen Chucky. Haluatko leikkiä?
Olin tehnyt luonnoksia siitä,
miltä Chucky mielestäni näyttäisi vihaisena.
Niissä kaikissa nukella oli haalarit.
Otin aineksia lapsuuden leluista,
kuten lasten baseball-mailan. Erilaisia harmittomia esineitä.
Siitä tuli tärkeä tunnusmerkki -
Chuckyn vaatteisiin ja värimaailmaan.
Minun Buddy-nukellani oli punaiset hiukset.
Saduissa punapää on pahuuden perikuva,
ja siksi Chuckylla on punaiset hiukset. Se on typerää ja naurettavaa.
Me tiedämme, että punapäät ovat maailman mukavimpia ihmisiä,
mutta saduissa he ovat pahuuden airuita.
Tärkeämpää oli miettiä, miltä hyväntahtoinen,
lelukaupan hyllystä löytyvä nukke näyttäisi,
kun hirviö tuli esiin.
Puhu minulle, hemmetti, tai heitän sinut takkaan!
Typerä ämmä! Likainen lutka!
Chuckyn moppitukka muuttui vetäytyväksi hiusrajaksi.
Sain inspiraatiota kasvoihin Jack Nicholsonista 'Hohdossa'.
En keksi mitään sanottavaa. Helvetti!
Chucky on tosi kuuluisa. - Niin on.
Chucky on kuuluisin tekemäsi rooli.
En ole läheskään yhtä iso tähti kuin Chucky.
Olin Bradin suuri fani jo lapsena. 'Yksi lensi yli käenpesän'.
Olin 18-vuotias fuksi Columbian yliopistolla.
Hän piti siellä draamakurssia, ja minä hain sille.
Ja sitten hän päätyi esittämään minun luomaani hahmoa.
Näyttelijävalintavastaava Tom Holland valitsi Bradin rooliin.
Miltä tuntui vaihtaa näyttelemisestä ääninäyttelemiseen?
Se on sama asia.
Sitä oppii työskentelemään mikrofonin kanssa -
ja jonkin ajan päästä se tuntuu luontevalta.
Ääni on iso osa hahmoa.
Huomaa että Bradilla on hauskaa -
esittää pientä nukkea, joka heräsi henkiin.
'Joudun esittämään tätä, mutta aion pitää hauskaa.'
Hän on hauska ja inspiroiva työkaveri.
Brad ei suhtaudu rooliin alentuvasti.
Hän miettii, miksi Chucky toimii niin kuin toimii.
Hän ei suoraan kysy, mikä on Chuckyn motivaatio,
mutta me puhumme siitä niin kuin puhun kaikkien näyttelijöiden kanssa.
Me mietimme, mikä on taka-ajatus.
Roistona olemisessa on jotain tosi hauskaa.
Se outo motivaatio, että haluaa satuttaa.
'En välitä, kuka joutuu kärsimään. Haluan tätä ja aion saada sen.'
Tuossa motivaatiossa on jotain outoa ja puhdasta.
Se on tavallaan hauskaa, mikä on se pelottavin juttu.
Kyse on totuuden löytämisestä omista tunteistaan.
Sitä voi keksiä -
miljoona eri syytä, miksi käyttäytyy kuten käyttäytyy.
Sitä löytää oikeutuksen omalle pahuudelleen.
Näytteleminen on intentiota. Meillä kaikilla on -
väkivaltainen sydän. Pahuutta ei ole olemassa.
Kaikki pahuus on ihmisyyttä.
Pahuutta ei voi hyväksyä, mutta se on silti inhimillistä.
Me luomme skenaarion,
joka mahdollistaa kamalien asioiden tekemisen.
Historia on täynnä kamalia, väkivaltaisia ja julmia tekoja.
Ja me kaikki pystymme niihin.
Me kutsumme asioita pahuudeksi ja teeskentelemme että emme ole pahoja.
Brad tekee kovasti töitä, ja arvostan sitä.
Tuollaista roolia esittäessä -
käyttää sitä puolta itsestään.
Sitä ei oikeasti tapa ketään, mutta aikoo tehdä sen.
Anna poika niin saat elää! Kuulitko? Anna poika minulle!
En ole koskaan pelännyt nukkea enkä pelkää Bradia.
Olin 25 ja Alex oli kuusivuotias, kun me tapasimme.
On outoa tavata lapsi -
ammatillisessa yhteydessä, jossa ollaan kollegoja.
Muistan kuuden vuoden iästä sen, että olin mukana elokuvassa.
Muistan monia asioita elokuvan tekemisestä ja kulisseista.
Hän oli pieni näyttelijä, joka tuntui joskus pomoltani.
On mielenkiintoinen tilanne olla lapsinäyttelijä.
Sitä saa paljon aikuisen vastuuta.
Hän oli käsikirjoittaja eikä ohjannut minua lapsena.
Ihailin Donia lapsena.
Hän on hyvä näyttelijä ja tosi fiksu kaveri.
Olin fiksu lapsi enkä vain mennyt -
kameran eteen ja tehnyt mitä käskettiin.
Opettelin käsikirjoituksen ulkoa ja osasin kaikkien vuorosanat.
On hauskaa, kun seitsemänvuotias sanoo:
'Käydään kohtaus läpi. En tykkää tästä dialogista.
En tiedä, toimiiko tämä repliikki.'
On tosi hauskaa, kun lapsi kiroilee.
Hän sanoo:
Se sanoi että Maggie oli kusipää ämmä ja sai ansionsa mukaan.
Poikaystäväni ihmetteli, -
miksi lapsi sanoi noin. Sanoin, että nukke sen sanoi.
'Se oli Chucky. Syy ei ole hänen!'
En ollut nähnyt mitään vastaavaa. Aina kun elokuvassa käytetään lasta,
pelkoni nousee ihan eri tasolle.
Päivisin lapset kuvittelevat ja leikkivät.
Iltaisin lapsilla on synkkä mielikuvitus.
Se on siisti juttu lapsinäyttelijässä, varsinkin 'Child's Playssa'.
Heissä on viattomuutta eivätkä he esitä mitään.
He eivät esitä tietynlaista käytöstä. He ovat tosi totuudenmukaisia.
Kauneus ja synkkyys jota hahmo käy läpi, menetys ja ero,
ovat tärkeä osa lapsuutta.
Donin käsikirjoitus vetosi minuun, koska siinä oli lapsi,
joka sanoi: 'Nukkeni heräsi henkiin ja puhui minulle.'
Lopeta, Andy. Sinä keksit tuon päästäsi.
Ja ihmisiä alkaa kuolla ympärillä.
Joskus, etenkin kauhuelokuvissa,
se aiheuttaa vihlovimpia reaktioita.
Ensimmäisen elokuvan itkukohtaus,
jossa Andy murtuu ja pelkää kuollakseen,
että Chucky tappaa hänet.
Kun Chucky on tappanut monta ihmistä,
Andy viedään mielisairaalaan murhista epäiltynä.
Hän on kuin sutta huutanut poika, paitsi että puhuu totta.
On järjetöntä, että kukaan ei usko häntä -
ja hänet erotetaan äidistään.
Samalla Chucky yrittää vallata Andyn kehon ja sielun.
Hän on mielisairaalassa -
ja itkee koska Chucky jahtaa häntä, eikä häntä uskota.
Pelkäsin sitä kohtausta paljon.
Pelkäsin sitä, koska se oli itkukohtaus.
Lapsi ei halua itkeä kameralle vaan haluaa pitää hauskaa.
Aikuisena mietin, koska saan itkeä.
Kun tuli aika kuvata kohtaus, päästin tunteet valloilleen ja itkin.
Älä jätä minua, ole kiltti.
Ajattelin: 'Lapsiparka pääsee kohta hengestään.'
Jotkut sanoivat, että nukke ei ole pelottava.
En ymmärtänyt sitä. - Kuinka pelottava pieni lelu voi olla?
Sen voi potkaista nurin ja heittää nurkkaan.
Jos kävelisin kodissani ja nukke heräisi henkiin,
saisin sydänkohtauksen ja kuolisin. Se on tosi pelottavaa.
Yleisö ottaa hahmon omakseen, koska se on altavastaaja.
Se on sinnikäs, voittaa puutteensa ja hoitaa homman.
Olin liittynyt kirjoittajakiltaan, joka oli lakossa.
En voinut olla paikalla 'Child's Playn' kuvauksissa.
Kun elokuvaa leikattiin jälkituotannossa,
moni tuottaja ei olisi kutsunut minua leikkaamoon,
mutta David ystävällisesti kutsui katsomaan mitä he tekivät -
ja saadakseen vaatimattoman mielipiteeni.
Don oli tosi vaikuttunut, kun olin Lizin kanssa Lontoossa -
ja ostin sen 'Dollhouse Murders' -kirjan.
Jokin meissä ihmisissä pelkää nukkeja.
Ihmiset sanovat pelkäävänsä niitä.
Elottomassa esineessä on jotain pelottavaa.
Se on tunteeton mutta se hymyilee.
Jähmettynyt ilme jättää mielikuvitukselle tilaa -
laukata vapaasti.
Syy pelkoon on varmaan ajatus,
että herätetään henkiin nukke, jonka ei pitäisi olla elossa.
Se oli tosi kivasti tehty.
Meidän välimme lähentyivät,
ei vain työkavereina vaan ystävinä.
Ja elokuva oli onneksi menestys ja sille haluttiin tehdä jatko-osa.
Se tarvitsisi kolme tai neljä jatko-osaa, jos se olisi elokuva.
Olin tosi ylpeä kaikkien tekemästä työstä,
mutta en kuvitellut, että elokuva saisi jatko-osan.
Ajattelin että tekisimme yhden elokuvan ja siirtyisimme eteenpäin.
Me kuvasimme kaksi elokuvaa peräperää.
Otin Donin mukaan myös kakkososaan.
John Lafia kirjoitti käsiksen uusiksi ensimmäisessä elokuvassa -
ja Tom Holland sen jälkeen,
mutta Donilla on ollut 30 vuotta Chuckyn käsikirjoituskrediitti.
'Child's Play 2:ssa' Andy Barclay lähetetään kasvattivanhemmille,
joita esittävät Jenny Agutter ja Gerrit Graham.
He eivät tietenkään usko, että nukke on vainonnut Andya -
valtaosan lapsuudesta ja saavat tuta Chuckyn vihan.
Olen saanut tarpeekseni.
Sinun täytyy tappaa se! - Andy!
Minulla ei ole suosikkimuistoa kuvauksista,
koska koko kokemus oli tosi jännittävä.
Olin uskomattoman iloinen, että sain olla mukana.
Se oli tosi iso tuotanto.
Kunnioitin lapsena kaikkia mukana olleita -
ja muistin aina, että kunnioitin heitä.
Hän oli seitsemän ja minä olin 24. Olin hänelle kuin isosisko.
Hän on kertonut, että olin mukavin häntä kohtaan.
Hän koki että olin kuin isosisko.
Christine tuntuu isosiskoltani.
Kauhuelokuvissa tai elokuvissa yleensä käsitellään harvoin -
kasvattisisarusten suhdetta. Andy on sekaisin kokemuksistaan,
mutta hänellä on vanhempi sisarus, johon hän kiintyy nopeasti -
ja joka kohtelee häntä tasavertaisena. 'Elämä on perseestä mutta autan sinua.'
Ja hän tukee Andya.
Kävin koe-esiintymisessä.
Agenttini hankki minulle ajan, ja menin paikalle.
Vakihahmoni oli väärinymmärretty, mutta hyväsydäminen kovistyttö.
Se oli tavaramerkkini monta vuotta.
En saanut roolia, mutta sain osan '21 Jump Streetistä'.
Ja 'Jumpstreetin' jälkeen sain roolin 'Baywatchin' jaksosta.
Tein töitä ja tunsin itseni voimaantuneeksi.
He eivät olleet löytäneet vielä Kyleä -
ja he kävivät läpi tytöt, jotka olivat olleet lähellä saada roolin.
Menin uuteen koe-esiintymiseen kovalla asenteella.
Minulla oli tiukka aikataulu,
koska piti kuvata koko päivä 'Baywatchia' rannalla.
Asenteeni muuttui paljon toiseen koe-esiintymiseen,
ja sain kai osan siksi.
Se musta nahkahattu on minun hattuni.
Käytin sitä vanhassa '90210:ssa',
uudessa '90210:ssa' ja vanhassa ja uudessa 'Chuckyssa'.
Se on tärkein muistoesine uraltani. Omistin sen ennen kuin aloin näytellä.
He tekivät ison sokkelon tyhjistä Chucky-laatikoista.
Se oli tosi hauskaa. Sulatin Chuckyn kuumalla vahalla,
joka ei ollut oikeasti kuumaa. - Se viimeinen kohtaus -
lelutehtaassa on uskomaton.
Tappajaleluelokuvan haluaa päättyvän lelutehtaaseen.
Kohtaukset olivat täynnä toimintaa, mutta myös aikaa vieviä.
Jos elokuva on fyysisesti vaativampi meille,
se on vaativampi Chuckylle,
mikä tarkoittaa paljon lisätyötä nukenkäsittelijöille.
Chuckya ohjaa yhdeksän nukenkäsittelijää.
Yksi ohjaa jalkoja ja kaksi käsiä.
Kolme käsittelijää liikuttaa huulia,
kulmakarvoja ja silmiä ja yksi päätä ja kehoa.
Andy! Äkkiä, se on takanasi! - Paskiainen!
Chuckyn henkiin herättämiseen tarvittiin teknikoiden armeija.
Se on tavallaan animaatioelokuva. Se on kuvattu näyteltynä,
mutta Chucky oli täysin animoitu nukke.
Kevin keräsi alan parhaat ammattilaiset.
Suurin haaste meille, kuvausryhmälle ja nukenkäsittelijöille -
oli saada nukke kävelemään uskottavasti.
Olette ollut tosi tuhma, neiti Kettlewell.
Kevin on ystäväni,
mutta kaikki yläpuolellani olleet olivat jumalia.
Nukenkäsittelijät onnistuivat mahdottomassa,
kun herättivät Chuckyn henkiin.
Ykkösosassa me käytimme lyhytkasvuista ihmistä nuken lisäksi.
Kevinin ansiosta me emme tarvitse enää lyhytkasvuista ihmistä.
Oli ihanaa olla mukana kuvauksissa.
Kuvausten ensimmäinen puolisko kuvattiin Universalin studiolla,
missä oli maailman vanhimmat lavasteet.
Se oli 'Oopperan kummituksen' oopperatalo,
joka on sittemmin palanut. Sain näytellä Universalin studiolla,
missä Universalin hirviöt syntyivät.
Sitä tunsi olevansa osa historiallista yhteisöä,
kun oli vanhalla studiolla. Ne ovat tosi maagisia.
Ole kiltti. Se oli vain leikkiä.
Ei!
'Child's Play 2' ja '3' kuvattiin peräperää.
Ne tehtiin kiireessä ja ne ilmestyivät alle vuoden välein.
Elokuvissa näytteli Justin Whalin, jota en ole vieläkään tavannut.
Hän esitti Andya. - Ei millään pahalla,
mutta olin tosi kiintynyt Alexiin, joka on aivan ihana poika.
Ymmärrän, että Andysta haluttiin tehdä vanhempi tarinan takia.
En ollut tarpeeksi vanha. Olin 10-vuotias siihen aikaan.
He halusivat että Andy on 16, seurustelee ja on sotilaskoulussa.
Jokaisessa elokuvaprojektissani -
on lapsia. Oli kyseessä sitten 'Hokkus Pokkus' -
tai juutalainen hiiri 'Fievelissä', hahmot ovat lapsia.
Oletin että olisin mukana kun kuulin, että kolmas Chucky-elokuva tehdään.
Se oli kova paikka 10-vuotiaalle.
Andy Barclay ja Chucky ovat projekteja, joihin olen kiintynyt.
Lapsuuden tutkiminen on minulle tärkeää.
Lapsuus muovaa persoonamme.
Mitä tapahtuu oikeille ihmisille, kun he kohtaavat väkivaltaa?
Se sekoittaa lapsen pään.
Näin elokuvan, kun se ilmestyi. Ajattelin,
että ehkä näytän tuolta 16-vuotiaana.
Justin teki hyvää työtä. Elokuva oli hauska.
Letkautukset olivat vähän näkyvämmässä roolissa.
Älä ryppyile Chuckille.
Siinä on tosi hyviä tappoja.
On sadistista Chuckylta panna lapset tappamaan toisiaan -
vaihtamalla värikuulat oikeisiin luoteihin.
Se on hullua.
Chuckyn kuolinkohtaus on vaikuttava siinä elokuvassa.
Ja he tappavat Chuckyn lopussa.
Vai tappavatko?
'Bride of Chucky' alkaa niin, että ex-tyttöystävä Tiffany -
kursii Chuckyn kuntoon ja herättää sen henkiin.
Ade due damballa. Herää!
Kun mietin 'Bride of Chuckya',
tiesin että päähahmoja täytyi olla kaksi.
Herää. Herää!
Elokuvan täytyi käsitellä kahden hahmon suhdetta.
Chuckyn morsiamen piti olla tosi erilainen kuin Chucky.
Näytät ihan Martha Stewartilta.
Kuka helvetti on Martha Stewart? - Idolini.
He kokeilivat jotain uutta 'Bridessa' ja muuttivat asetelman täysin.
Se oli täydellinen muutos Chuckyn hahmoon.
Elokuvat olivat sellaisia kuin niiden piti siihen aikaan olla.
Minun mielestäni Tiffany elvyttää elokuvasarjan.
Chucky on suoraviivaisemman verenhimoinen.
Tiffanylla taas on perinteisiä haluja elämässä.
Hän haluaa rakkautta, kiintymystä ja tulla ymmärretyksi.
Onpa romanttista. - Annan heille puoli vuotta.
Tiffany perustuu ystävääni Ronnaan ja näyttää häneltä.
Ja häntä esittää tietysti Jennifer Tilly.
Jumaloin David Kirschneriä. Hän tuli puheilleni -
kun en halunnut ottaa roolia Chucky-elokuvasta.
En tiennyt mitään Chucky-elokuvista.
Hän halusi tavata minut ja esitteli elokuvasarjan.
Me menimme Bel Air -hotelliin. Hänellä oli Chucky-nukke takakontissa.
Hän otti sen esiin kunnioittavasti. 'Tämä on Chucky.'
Hän esitteli minut Chuckylle.
En tuntenut Jennifer Tillyä, mutta kirjoitin roolin hänelle.
Tuollaiset jutut harvoin toimivat, mutta hän halusi tehdä roolin.
Hän ajatteli, että kun näen Chucky-nuken -
ja kuulen mistä Chuckyssa on kyse, minä tietysti rakastun -
Chucky-elokuvasarjaan ja otan roolin.
Ja niin siinä kävi. Hän myi roolin minulle hyvin.
Olin tehnyt kolme aika perinteistä kauhuelokuvaa.
Me muokkasimme Chuckysta komedian, ja Jennifer oli iso osa sitä.
Kun slasher-sarjasta alkaa loppua virta,
sen luojilla on kaksi vaihtoehtoa.
He joko tekevät seuraavista osista komedioita -
tai kauhukomedioita.
Tai he panevat tappajansa ulkoavaruuteen.
Olin helpottunut, että 'Bride of Chuckysta' tehtiin komedia.
En ollut valmistautunut huumoriin, historiaan -
ja loistavaan käsikirjoitukseen ja upeisiin hahmoihin.
Chucky-elokuvat olivat mullistavia, koska ne esittelivät homohahmoja.
Minulle oli tärkeää, että elokuvat vetosivat siihen alakulttuuriin.
Se on jyrännyt viimeisen...
'Bride of Chucky' aloitti homoteeman.
Don on homo ja hänellä on ollut mielenkiintoisia homohahmoja sarjassa,
kuten paras kaveri 'Bridessa'.
Ja Alexis Arquetten hahmo ja Tiffany.
Jennifer Tilly on aina vedonnut homoyleisöön -
'Boundin' roolistaan asti.
Suosikkikohtaukseni oli, kun minut tapettiin.
Tiffany oli kylpyammeessa. Se oli tosi elokuvallinen.
Katson 'Frankensteinin morsianta' ja alan itkeä,
koska pystyn samastumaan morsiameen.
Chucky kävelee pitkin käytävää pienillä Chucky-jaloillaan.
Ja heittää television kylpyammeeseen.
Minä huudan ja Frankensteinin morsian huutaa.
Morsian nousee pintaan ja minä vajoan veden alle.
Se on kuvattu tosi kauniisti.
Ajatus, että sähkö saisi kuplat leijailemaan -
oli minusta upea kuva.
Donin luoman kohtauksen nerokkuus piilee siinä,
että kuplat rinnastetaan murhaan. - Se oli erityislaatuista,
koska sain lisää itseluottamusta käsikirjoittajana.
En ohjannut elokuvaa, kirjoitin vain.
Ja elokuvan ohjaaja ja kuvaaja -
olivat huikeita kiinalaisia, Ronny Yu ja Peter Pau.
Kävelin lavasteissa joka päivä, ja ne olivat tosi kauniit.
Kaikki pitivät Tiffanyn muodonmuutoksesta.
Se oli tavallinen keskiluokkainen nukke, ja yhtäkkiä se lakkasi kyntensä mustaksi -
käytti maihareita ja teki itsestään rajun mimmin.
Tiffany on aika upea ja näyttää huikealta.
Se olisi tosi siisti skenetyttö oikeassa elämässä.
Ole kateellinen, Barbie.
Nukke vaatii vähintään seitsemän käsittelijää,
mutta saattaa vaatia kahdeksan tai yhdeksänkin.
Koordinaatio on tosi monimutkaista.
On helpompaa työskennellä pelkkien nukkien kanssa.
Me teimme tuntikausia jälkiäänityksiä.
Jos oli vuorovaikutusta ihmisnäyttelijän kanssa,
se täytyi miettiä hyvissä ajoin etukäteen -
ja sitä piti harjoitella paljon. - He asensivat kopit,
jotta me voisimme katsoa toisiamme.
Oli mahtavaa työskennellä niin upean näyttelijän kanssa.
Joskus minä improvisoin, ja hän reagoi siihen.
Hän on tosi hauska. - Hän on hyvä improamaan.
En ole läheskään yhtä hyvä. Hän on ihan eri tasolla.
Mitä Martha käskee tehdä, kun tulee päivällisvieraita -
etkä ole ehtinyt käydä kaupassa?
Pitää improvisoida.
Charles Lee Rayn hautapaikka selvää, ja haudassa on amuletti,
joka voi palauttaa nuket ihmismuotoon.
Mennään sitten.
Sopii. Minä ohjaan, ja sinä voit käyttää polkimia.
Me olemme nukkeja, idiootti!
He hommaavat kyydin Tiffanyn naapurilta.
He eivät tiedä, että kaikki nuket ovat eläviä.
He eivät ymmärrä, että nuket tekevät murhia.
Murhia, joista lapsia sitten syytetään.
Nuket päätyvät menemään naimisiin.
Morsian tekee Chuckysta inhimillisemmän.
Hahmoon voi samastua.
Se ei ole pelkkä murhanhimoinen hullu.
Sillä on normaaleja miesten ongelmia.
Nalkuttava tyttöystävä joka valittaa, että ei saa tarpeeksi seksiä.
Chuckyn ja Tiffanyn rakkaustarina nukkeina -
oli tosi söpö.
Ja hauska.
Elokuvassa oli seksiä, mikä oli hyvä.
'Bride of Chucky' lisäsi seksiä kauhuun.
Godzilla ei harrastanut seksiä. Frankenstein ei runkannut.
Hirviöillä ei ollut seksielämää, mutta Chuckylla oli.
Jotkut parhaat jutut olivat improvisoituja.
'Käytätkö yleensä ehkäisyä? - Olen jumalauta kumia, Tiff.'
Onko minulla kumia? - Niin.
Katso minua, Tiff. Olen pelkkää kumia.
Brad katseli minua, kun hän luki vuorosanoja.
Kun hahmoni kuoli elokuvan lopussa,
kyyneleet valuivat hänen silmistään.
Hän oli tosi surullinen, ja minäkin aloin itkeä.
Hän kysyi jälkeenpäin Donilta: 'Miksi en saanut vaimoa aiemmin?'
Ja ne saivat lapsen.
Mikä sai sinut palkkaamaan Tony Gardnerin tehostevastaavaksi -
'Seed of Chuckyssa'? Miksi teit sen muutoksen?
Kevin Yagher oli työskennellyt kanssamme neljässä ensimmäisessä elokuvassa.
Hänen vaimonsa Catherine Hicks esitti äitiä ensimmäisessä elokuvassa.
Me päätimme tehdä viidennen elokuvan,
eikä Universal päässyt sopimukseen hänen kanssaan.
Budjettiamme leikattiin paljon.
Jokainen slasher-sarjan jatko-osa -
tuottaa vähemmän kuin edellinen, eli tuotot pienenevät.
Rahamiehet tuppaavat leikkaamaan budjettia.
He eivät taipuneet. He olivat epäreiluja lojaalille ihmiselle,
joka oli tehnyt hyvää työtä.
Pidin siitä, mitä Tony Gardner toi elokuvasarjaan.
Sain tavata hänet.
Me olimme tehneet 'Hokkus Pokkuksen' yhdessä,
ja soitin hänelle ja kysyin: 'Kiinnostaako tämä sinua?
Korvaisit Kevinin Chuckyssa.'
Hän taisi epäröidä vähän.
Hän on lojaali ihminen ja lojaali työlleen.
Minä sanoin: 'Me otamme joka tapauksessa jonkun.
Teit hyvää työtä 'Hokkus Pokkuksessa'. Voitko harkita tätä?'
Hän sanoi, ettei ole herättänyt nukkea henkiin,
mutta on herättänyt muita juttuja henkiin.
Menimme Donin kanssa tapaamaan häntä.
Tykkään fiksuista työkavereista, koska he ovat liittolaisia -
kun tekee töitä yhdessä niin kuin hän teki.
Yhteistyö on jatkunut siitä asti.
Chuckyn ja nukenkäsittelijöiden pitää astua yhdessä mielikuvitusmaailmaan.
Meidän pitää mennä luomaamme maailmaan ja tehdä siitä uskottava.
Se on valmiina.
Mitä? Anteeksi. Mitä olit sanomassa?
Poikki.
Oletteko tyytyväisiä? - Tuo on ok.
Minusta on jännittävää tehdä -
jostain epätodellisesta todellisen tuntuista.
Alku oli outo meille,
koska meidän piti kopioida Kevin Yagherin nuket,
mutta meillä ei ollut Universalin tai Kevinin resursseja.
Meillä oli vain elokuvan VHS-kopiot.
Me pysäytimme elokuvan videonauhan ja otimme siitä still-kuvia.
Se oli meidän viitekohtamme.
Kaikki piti luoda kolmessa kuukaudessa.
Sitten me lähdimme Romaniaan kuvaamaan.
Kokonainen nukenkäsittelijätiimi tuli Englannista avuksemme.
Meitä oli viisi amerikkalaista -
ja 15 brittiä.
Meillä oli huikeat resurssit ja meillä oli hauskaa.
Toinen hauska juttu oli -
suunnitella Glen alusta asti.
Hahmolla piti olla terävät hampaat, koska sillä oli sellaiset 'Bridessa'.
Muuten meillä oli vapaat kädet, mikä oli mahtava juttu.
Pidän siitä, miltä Glen näyttää. Se näyttää Walter Keanen -
maalauksen kauhuversiolta. Tai Margaret Keane ne maalasi.
Se oli aika hauskaa.
Yrittää keksiä, millainen hahmo on.
Don halusi Oliver Twistin kaltaisen dickensiläisen hahmon.
Donista olisi hyvä idea tarkastella perhedynamiikkaa,
johon kuului lapsi.
Minulla on yhä se jättämäsi kaulakoru.
Tuntui luonnolliselta kehittää elokuvasarjaa perhedraamaksi.
'Seed of Chucky' oli elämäni oudoimpia kokemuksia.
On tosi outoa katsoa -
pientä nukkea, joka sanoo silmät räpsyen:
'Tämän voi hoitaa helposti, neiti Tilly.'
Tai vaikeimman kautta.
Esitin itseäni, filmitähti Jennifer Tillyä.
Ja esitin Tiffanya, puhuvaa nukkea joka oli suuri fanini.
Ja sitten esitin Tiffanya Jennifer Tillyn kehossa.
Jennifer pilkkaa itseään elokuvassa -
tavalla josta ihmiset pitävät.
Miksi en saa enää hyviä rooleja?
Miksi kukaan ei ota minua vakavasti?
Kivat tissit. - Kiitos.
Minulla oli kumppani, ja me riitelimme ja pussailimme -
ja teimme ties mitä.
Me murhasimme yhdessä.
Teitte lapsen yhdessä. - Aivan.
Tiesin Bradin 'Sormusten herrasta'. Brad on Kärmekieli.
Olitteko te kopissa yhdessä, kun teit ääninäyttelyä 'Seediin'?
En, olin yksin.
Donilla oli kuvia siitä, miltä hahmot näyttäisivät.
Ja hänellä oli kohtauksen muiden hahmojen vuorosanat.
Tiesin miten he näyttelivät, mutta emme näytelleet yhdessä.
Minulla oli eri ääniä Tiffanylle. Kun Tiffany oli ihminen, minulla oli -
Marilyn Monroe -tyylinen valkoisen roskaväen ääni.
Kun hän meni nukkeen, puhuin kimeämmällä äänellä,
koska nukella ei ole vahvoja äänihuulia.
Tein äänestä nukkemaisemman. - Onpas.
Voitko lopettaa tuon? - Minkä?
Älä matki minua. En kuulosta tuota. - Kuulostatpa.
Kun Tiffany meni Jennifer Tillyyn,
Jennifer Tillyn äänessä -
piti olla vähän nukkea ja vähän ihmis-Tiffanya.
Selvä, Fulvia. Jos sinä sitä haluat.
Me halusimme eron Glenin ja Glendan välille.
Glen puhuu parempaa englantia.
Näin sinut telkkarissa.
Ja Glenda puhuu enemmän cockney-murretta.
Se on nimeni. Älä toista sitä liikaa.
Tykkään, kuinka Billy Boyd tulkitsee niitä kahta hahmoa.
'Lopeta, äiti. Mekkoni rypistyy.'
Lopeta, äiti. Mekkoni rypistyy.
Tykkään Billystä, Glenistä ja Glendasta.
Olen kiintynyt heihin, koska he ovat lapsiani.
Lapsiaan ei lakkaa rakastamasta.
Glen on söpö. Se voisi olla punkbaarissa.
Glen näyttää pojalta, jota minä tapailisin.
Tykkään paljon Glenistä. Glen on tosi hauska,
mutta myös pisteliäs.
Me ajattelimme välillä elokuvaa tehdessämme:
'Tämä on surullista.' Glen tappaa -
ja paloittelee Chuckyn ja on aivan murtunut ja itkee.
Ja Jennifer Tilly lohduttaa. Se oli meistä kaikista surullista.
Ihmiset eivät ensin reagoineet siihen oikein.
Glen/Glenda oli ensimmäinen transnuori, jota kuvattiin elokuvassa.
Mielestäni hienoimpia juttuja 'Seedissä' on -
se transsukupuolinen hämmennys.
Joskus tunnen itseni pojaksi ja joskus tytöksi.
Eivätkä vanhemmat auta. Se on iso avunpyyntö vanhemmille.
Yritin tehdä elokuvasarjasta homomman,
ja me käsittelimme asiaa elokuvassa, johon yleisö ei ollut ehkä valmis.
'Seed of Chuckya' ei torjuttu niiden teemojen takia.
Elokuva sai hyvän vastaanoton siltä katsojasegmentiltä.
Nykyään ihmiset ovat kiinnostuneempia asiasta.
Don valistaa ihmisiä oudolla tavalla Chucky-elokuvien kautta.
Ja saa ihmiset tuntemaan myötätuntoa erilaisia ihmisiä kohtaan.
Sitä kirjoittaa tutuista aiheista, mutta minua huvitti ajatus,
että kääntäisimme kulttuuri-ikonin päälaelleen -
ja tekisimme elokuvasarjasta homojen kauhufanien lähettilään.
Homot ovat aina pitäneet kauhuelokuvista,
koska he pystyvät samastumaan hirviöön.
Frankensteinin hirviötä vainotaan,
eikä se saa reilua kohtelua.
He varmaan suuntautuvat kauhuelokuvien pariin,
koska he näkevät itsensä genren hahmoissa.
Homot pitävät kauhuelokuvista, koska he ovat niin dramaattisia.
Ehkä elokuva torjuttiin pikemminkin siksi,
että se oli niin naurettava ja typerä.
Chucky-elokuvat ovat kehittyneet pelottavasta ensimmäisestä osasta -
enemmän kauhukomedioiden suuntaan.
Elokuva meni vähän liian pitkälle -
huumorin ja juonen järjettömyyden suhteen.
Se vei kaiken pykälän pidemmälle.
Se on parodiaa parodian päällä.
Heidän elokuvansa on teattereissa halloweeninä.
Kiitos, Chucky.
Paljon siitoksia.
Se oli vähän liikaa kauhufaneille,
jotka menevät katsomaan verta ja suolenpätkiä.
Kauhufanit haluavat pelottelua ja verta,
ja elokuvassa oli verisiä hetkiä ja irvokkaita kuolinkohtauksia.
Mikä on suosikkikuolinkohtauksesi?
Glen tappaa vahingossa... - Tarkoitatko happoa?
Tarkoitan. - John Waters.
Tykkäsin John Watersin kuolemasta, koska se oli vahinko.
John piti Chucky-elokuvista -
ja halusi aina olla Chuckyn uhri.
Kysy häneltä siitä. - Halusin sitä.
Olin innoissani kun loukkaannuin ja kasvoilleni heitettiin happoa.
Ensimmäinen otto oli Chuckyn hyökkäys kimppuuni.
Se liikkui, sen suu kävi ja kuulin mitä se sanoi.
Se hyökkäsi, ja ohjaaja sanoi 'poikki'.
Se kaatui, nosti yhtäkkiä katseensa ja sanoi: 'Haista paska'.
Nukenkäsittelijät liikuttivat sitä, ja nauroin katketakseni.
Guy Louthan esitti Don Mancinia 'Seed of Chuckyssa'.
Elokuvan lopputeksteissä lukee,
että Don Mancinia esitti Guy Louthan, joka oli elokuvan tuottaja.
Minusta Donin olisi pitänyt esittää Guy Louthania.
Esittää elokuvan oikeaa tuottajaa tai jotakuta muuta,
mutta hän ei halunnut.
Tony esitti itseään, ja nuket kostivat nukenkäsittelijälle.
Ehkä yleisön mielestä Don oli vähän liian nokkela -
ja vitsit olivat liian sisäpiirin vitsejä.
Asioista päättävien olisi pitänyt vaatia -
uutta verta mukaan, koska elokuva ei toiminut.
Mutta David pysyi lojaalina minulle. - Hän paiskii töitä ja välittää kovasti.
Jokainen ohjaaja menettää joskus malttinsa.
Aikaa on vähän, ja me mietimme juttujen toteutusta.
Työ on traumaattista jatkuvasti,
mutta kokemus yhdistää meitä.
Hommassa on hieno, perhehenkinen maku.
Ihmisistä tulee tosi läheisiä. Me istumme vierekkäin pöydän alla -
ja työskentelemme rinta rinnan tai jonkun päällä.
Täytyy löytää kollektiivinen ajattelutapa, jotta hahmon saa toimimaan.
Jos joku ohjaa silmiä ja joku muu päätä,
silmien pitää johtaa pään liikettä. Yleensä joku muu -
räpyttää silmiä. Jos nukke reagoi johonkin,
kulmakarvan pitää nousta kun pää kääntyy.
Onko täällä valmista?
Ilkeä ilmeen jälkeen Chucky voi rentoutua.
Johtakaa vasemmalla kulmakarvalla, kun se kääntyy vasemmalle -
ja nostakaa sitä kun pää kääntyy.
Käsittelijät yrittävät ajatella yhtenä hahmona.
Pitää päästä pian samalle aaltopituudelle tai homma ei toimi.
Voi paska!
Chuckyn ulkonäkö muuttuu vähän jokaisen uuden elokuvan myötä.
Kahdessa ensimmäisessä elokuvassa Chuckya riivasi Charles Lee Ray.
Chucky muuttui vähitellen ihmiseksi,
mutta jostain syystä ei muutu enää.
Moni Chucky-puristi sanoo:
'Kunpa Chucky näyttäisi siltä, miltä ensimmäisessä osassa.'
Siinä ei olisi järkeä, jos seuraa juonta.
Katselin nukkea mutta meillä ei voi olla yhteistä kohtausta.
Oli hienoa kun sain olla vihdoin paikalla ja katsella.
Näen tänään ensimmäisen kerran Chuckyn muovisena versiona.
'Curse of Chucky' on kuin uusi versio,
vaikka se jatkaa samaa tarinaa.
Siinä on uudet hahmot,
ennen kaikkea Nica, jota esittää Fiona Dourif,
Bradin tytär, mikä on hauskaa ja kiinnostavaa.
Me emme saa työskennellä Bradin kanssa kovin usein.
Hänen osuutensa tehdään etukäteen, eli hän ei ole tuotannon keskiössä,
mutta kun me kuvasimme 'Curse of Chuckya',
hän oli kuvauspaikalla aina kun Fiona työskenteli.
Hän oli paikalla ylpeänä isänä.
Hän on kertonut noloja tarinoita lapsuudestani.
Lehdistötilaisuudesta tulee hauska.
Me ystävystyimme vanhempina. Se on hauskaa koska töissä -
kuuntelen hänen ääntään nukesta, kun me yritämme puukottaa Fionaa.
Pidän siitä, että Nica on pyörätuolissa.
Kauhuelokuvissa ei ole usein pyörätuoleja,
ainakaan sankarilla.
Olin roolin saatuani hermona, että en ottaisi tilannetta vakavasti.
Kuvauspaikalla oli liikkuva nukke,
ja he soittivat isän ääntä nauhalta.
Ajattelin että heidän pitää sanoa vuorosanat,
koska nukke kuulostaa isältäni.
Yksi nopea, ratkaiseva liike.
Se on kaatunut ja katsoo Nicaa.
Don halusi, että ääni olisi nauhoitus.
Se auttoi, koska siinä oli jotain tosi hermostuttavaa.
Tapan sinut hitaasti.
Isän äänestä oli lopulta apua.
Se oli tosi karmiva. - Kiitos.
Me aloitimme 30 vuotta sitten,
kun Fiona oli vuoden vanha tai jotain.
Oli 5-vuotias Fiona ja 12-vuotias Fiona.
Hän ei muista,
mutta näin hänet tapahtumissa ja näytöksissä.
Hän kasvoi aikuiseksi ja hänestä tuli näyttelijä.
Hän tuli mukaan 'Curseen' ja koeluki ilkeän isosiskon rooliin.
Hän oli hyvä, mutta katsoin häntä ja ajattelin:
'Hän olisi tosi hyvä pääosassa.'
On outoa löytää pääosan esittäjä omalta takapihalta.
Chuckya esittävän miehen tytär.
Fanit ovat pyytäneet paluuta suoraviivaiseen -
pelottavaan sävyyn, joka oli parissa ensimmäisessä elokuvassa.
Don Mancini teki nokkelan tempun, kun budjettia leikattiin rajusti -
'Curse of Chuckyn' ja 'Cult of Chuckyn' kohdalla.
Hän sijoitti elokuvan yhteen paikkaan, kuten pienen budjetin elokuvantekijät.
Sitä pystyy kertomaan tosi klaustrofobisen tarinan.
Kun kuvaa rajallisella budjetilla yhdessä tai kahdessa kuvauspaikassa,
se tarjoaa usein esteitä.
Ratkaisu pitää löytää täältä, ei tuolta ulkoa.
Se pitää löytää täältä, ei tuolta ylhäältä.
Me kuvasimme 'Riivatun' kokonaan yhdessä paikassa.
Talossa sisällä oleminen on ahtaanpaikankammoista.
Sitä on pienessä tilassa,
ja hirviö kävelee käytävässä ja on ikkunassa.
Se ei ole kaduilla vaan omassa kodissa.
Kaikki on ihan lähellä.
Kauhu on tosi pelottavaa, kun se on ihan lähellä.
Kauhu oli ensin pelottavaa,
ja sitten se muuttui rumaksi kidutuspornoksi.
Siitä tuli hauskaa ja sitten naurettavaa, eikä se ollut enää hauskaa.
'Scream 3:ssa' tuntui, että hahmot tiesivät olevansa kauhuelokuvassa.
Se alkoi tuntua 'Scary Movielta', joka julkaistiin samaan aikaan.
Voi paska.
Sitten täytyi palata olemaan taas pelottava.
Hän päätti tehdä pelottavamman elokuvan -
kuin 'Seed ja 'Bride, ' koska rahaa oli käytössä vähemmän.
Sen piti olla pelottava, jotta se menestyisi.
Me yritimme tehdä Chuckysta taas -
pahaenteisen, sairaan ja pelottavan hahmon.
Ohjaan ensimmäistä kertaa häntä kuvauspaikalla.
Nyt hänen tyttärensä -
on tämän elokuvan tähti.
Don Mancini kertoi, että valitessaan sinut hän sanoi:
'Fiona näyttää ihmiseltä,
jolle tämä voisi oikeasti tapahtua.
Pyysimme häntä koe-esiintymään Nican rooliin, ja hän oli tosi hyvä.
Hän koe-esiintyi monta kertaa. Montako kertaa koe-esiinnyit Chuckyyn?
Kolmesti. - Kolmesti.
Hänen piti koe-esiintyä kolmesti. Hän sai roolin koska ansaitsi sen.
Uusi ihminen tulee esittämään pääosaa.
Kuinka dynamiikka muuttuu? Onko Fiona joukkuepelaaja?
Hän on enemmän kuin joukkuepelaaja. Hän on osa ryhmää -
ja tuntuu että hän on ollut mukana alusta asti.
Hän ymmärtää, miten homma toimii, ja auttaa meitä saamaan mitä tarvitsemme.
Nuken silmät kääntyvät vain -
tietyn verran oikealle, ja Fiona sopeutuu.
Ja hän osasi homman alusta asti.
Hänellä on myös uskomaton kyky ilmaista traumaa ja kipua.
Jotta näyttelijät oikeasti uskovat, että he ovat vaarassa,
yleisö pitää saada -
lähestulkoon unohtamaan, että he ovat vaarassa.
Pelko on mielenkiintoinen tunne.
Ja ainekset, jotka lisäävät oikeaa pelkoa,
ylittävät kuvitteellisen -
ja todellisen rajan.
Kauhu on uskomaton genre. Panokset ovat korkeammat -
kuin draamassa tai komediassa. Ne ovat korkeammat eri tavalla.
Luodussa maailmassa täytyy elää mielessään eri tavalla.
Keho ei tiedä että ihminen teeskentelee. Kun elokuvassa pelkää,
outoja asioita tapahtuu.
Sitä alkaa hikoilla, kädet kylmenevät. Minä itken aina.
Itkukohtauksissa ei ole huntua suojana.
Joskus tosielämässäkin itku, jota ei saa loppumaan,
on melkein kuin vilaus sieluun, kun se tallentuu kameralle.
Mitä aidompi, sen parempi. Tunteet, ajoitus, aitous ja totuus mukaan.
Tuntuu melkein sadistiselta,
että haluan nähdä sinun ilmaisevan tällaista tuskaa,
jota olen nähnyt sinun ilmaisevan tosielämässä.
Olen ystäväsi ja näin, kun kävit läpi kamalan kokemuksen.
Käytetään sitä elokuvassa.
On ollut hetkiä, jotka ovat vieneet minut paikkoihin,
joihin en melkein halunnut mennä, mutta menin silti,
koska pieni osa meistä ajattelee:
'Tämä on tärkeää ja se tapahtuu. Mene, mene.'
Enkä minä sensuroi itseäni.
Hyvä näyttelijä tekee niin -
ja kommunikoi katselevien ihmisten kanssa.
Tosielämässä koettuja asioita voi hyödyntää seuraavassa elokuvassa.
Haluan, että viet hahmosi -
siihen paikkaan, johon tiedän että pystyt menemään,
mutta johon ihmiset eivät ole nähneet sinun menevän.
Fiona on hyvä ystävä ja inspiroiva työkaveri.
Kun työskentelee Chucky-elokuvassa,
pitää tehdä sama asia uudestaan,
kunnes nukke tekee täydellisesti sen, mitä sen pitää tehdä.
Yksinkertaiset asiat vievät aikaa.
Jos ihmiset tietäisivät, mitä elokuvan animoiminen vaati -
tai mitä Chuckyn animointi vaati,
he kunnioittaisivat sellaisia elokuvia enemmän,
koska monimutkaisuus on ihan eri tasolla.
Me emme vain luo animatronista nukkea -
ja herätä sitä henkiin.
Me työskentelemme Fionan kanssa ja Donin pitää löytää kuvakulma,
joka huomioi nukenkäsittelijöiden rajoitukset -
tai sen, että hän ei voi tehdä tiettyjä juttuja.
Meidän täytyy tehdä tiimityötä, jotta saamme oton kuvattua.
Pitää keskittyä liikkuvaan nukkeen -
ja sulkea mielestään sen ympärillä olevat ihmiset,
joilla on keppejä sen perseessä ja muuta.
Voi hyvänen aika!
Ei voi ajatella: 'Teen yhden näin ja toisen noin.'
Kun Chucky toimii oikein ja olemme käyttäneet siihen -
jo puoli tuntia, täytyy jatkaa eteenpäin.
Kun on hahmo joka ei ole ihminen,
ei voi sanoa: 'Kokeillaan sitä täällä.'
Asiat pitää suunnitella tosi tarkkaan,
jotta tietää mihin nukke katsoo ja miten se toimii,
koska toiminnan toteutus voi vaatia useita ihmisiä.
Jos kyseessä olisi mikä tahansa muu sarja,
tiimin jäsenten välillä olisi enemmän katkoksia.
Kaikilla olisi oma palapelin palanen, ja ne sopisivat yhteen.
Meidän pitää koota palaset yhteen jokaisen oton kuvaamista varten.
Olet viimeisenä tolpillasi, niin sanoakseni.
Chuckyn hahmo -
kävelee, puhuu ja liikkuu, mikä helpottaa muiden näyttelemistä.
Eli sinä et tappanut Andy Barclayta?
Olin tosi innoissani ja iloinen, kun sain Donilta puhelun 'Cursesta'.
Hän sanoi: 'Yritän kirjoittaa jotain sinulle.
Minun pitää saada studion hyväksyntä, eli älä toivo liikoja.'
Se oli eräänlainen testi.
Luin käsikirjoituksen ja tykkäsin Andyn kohtauksesta.
Se oli hauska. Sain kostaa ja ampua Chuckya haulikolla.
Fanien reaktio oli positiivinen.
He olivat innoissaan, kun olin kohtauksessa.
Ja hän pärjäsi tosi hyvin. Meillä on kiva näyttelijäporukka,
joka on tehnyt näitä elokuvia yhdessä.
Haluan pitää samoja ihmisiä mukana,
koska sitä tietää, että he työskentelevät hyvin yhdessä.
Se oli kuin repertoaariryhmä. Ei tarvinnut puhua.
On askeleen edellä, kun tietää muiden ajatukset,
vahvuudet ja heikkoudet.
Se on kuin pikakirjoitusta. Elokuvia kuvatessa ymmärtää,
että aika on paras ystävä ja pahin vihollinen.
Taistelen aurinkoa ja valoa vastaan. Aina taistellaan jotain vastaan.
Sitä tekee pitkää päivää rajuissa olosuhteissa.
'Good to Great' -kirja käskee ottaa hyviä ihmisiä samaan bussiin,
niin oli suunta mikä hyvänsä,
sitä tietää että oma tiimi bussissa -
on hyviä tyyppejä.
Sitä joutuu olemaan samojen ihmisten seurassa.
Ei ole muuta vaihtoehtoa kuin luoda siteitä.
Kun tekee taidetta jonkun kanssa,
se yhdistää ihmisiä hienolla tavalla.
Kun olosuhteet ovat erityisen haastavat,
siteistä muodostuu tiiviimmät, kuten meillä 'Cultissa'.
Me kuvasimme lumimyrskyssä ja kovassa pakkasessa.
No niin. Olkaa hyvä.
Ja Chucky on taas kuollut, hyvä. Poikki!
Me olimme Winnipegissä talvella.
Siellä oli 40 astetta pakkasta, eikä se haitannut.
Me olimme kuin paita ja peppu koko tuotantoprosessin ajan,
koska Chucky tekee töitä joka ainoa päivä.
Me tunnemme toisemme -
ja täydennämme toisiamme hyvin. - Kaikki on hienosti.
Sitä kiipeää vuorelle yhdessä.
Tiimin on pakko tukea toisiaan. Yksin ei pärjää.
Jos onnistuu kiipeämään vuorelle yhdessä,
sitä ajattelee: 'Olemme upeita yhdessä.'
Pora.
Don on niin itsevarma tarinankerronnassaan,
että hän tekee enemmän kokeiluja visuaalisella puolella.
Elokuva on surrealistinen ja psykedeelinen,
koska olemme tekemisissä hullujen ihmisten kanssa.
Neljä vuotta 'Cursen' jälkeen Nica on mielisairaalassa,
jossa on hauska kattaus hahmoja.
Ihmisillä on skitsofreniaa tai ties mitä,
he ovat lääketokkurassa ja heitä hypnotisoidaan.
Elokuvassa on unijaksoja.
Se on kuin roolileikkiä. Kuka on hullu ja kuka ei?
Me halusimme luoda uuden genren, tunnelman ja estetiikan.
Maailma on yksivärinen, ja Chucky saapuu -
kirkkaanvärisissä raidoissa.
Punaiset hiukset ja veri pistävät silmään.
'Child's Play' on vähän epätavallinen kauhuelokuvasarja.
Se on porttihuume kauhuun monille lapsille,
koska Chucky on nukke, eli lapset keskittyvät siihen.
Andy oli heidän sankarinsa, ja he ovat aikuistuneet -
ja ovat nyt tyytymättömiä parikymppisiä.
He vaativat Andya takaisin.
Haaste oli tuoda Andy takaisin tarinaan -
tavalla joka yllättäisi heidät. - Minusta oli tosi hauskaa -
tehdä uusiksi rooli,
joka on ollut elämässäni kuusivuotiaasta asti.
Saan esittää millainen Andy olisi, jos hän olisi selvinnyt lapsuudesta.
Hänellä on jälkitraumaattinen stressihäiriö.
Kuinka se näyttäytyy 30-vuotiaan elämässä?
Hän on selvästi kärsinyt Chuckyn vaikutuksista elämäänsä -
ja siitä ettei ole päässyt asian yli ihmissuhteissaan -
tai edes sisimmässään.
'Curse of Chuckyn' jälkeen -
Andy on kiduttanut nukkea neljän vuoden ajan,
mikä oli täydellinen reitti hänelle.
Tein ensi kertaa roolin, joka oli kirjoitettu minulle.
Minulla oli paljon enemmän itseluottamusta.
Olin paljon rentoutuneempi. Se teki työskentelystä hauskempaa.
'Cult of Chuckyssa' oli näyttelijä, jota viilsin kaulaan 'Curse of Chuckyssa'.
Hän esitti eri hahmoa, Adam Hurtigia.
'Curse of Chucky' oli minulle lapsuuteni tärkein elokuvakokemus.
Minua pelotti työskennellä Donin -
ja Fionan kanssa. Liityin mukaan myöhään -
kuvausprosessin aikana ja minun piti kuolla kameran edessä.
Ja Jennifer Tillyn piti tappaa minut. Ei paineita.
Don sanoi mediatilaisuudessa: 'Tuo näyttelijä.'
Minulla ja Adamilla ei ollut yhteisiä kohtauksia.
'Olet työskennellyt hänen kanssaan.' Sanoin etten ole.
Miltä tuntuu, kun Jennifer Tilly unohtaa?
Se tekee nöyräksi.
Hän sanoi: 'Viilsit hänen kaulansa 'Curse of Chuckyssa'.'
Näytelkää!
Ja kaadu.
Mutta oli hauska nähdä hänen ilmeensä, kun hän muisti minut.
Muistan, että viilsin hänen kaulansa auki.
'Aivan! Hetkinen... Aivan!' Se oli kiva hetki.
'Olen palannut.' -Onko niitä kaksi?
Oli hieno idea Donilta ottaa minut takaisin eri hahmona.
Olet sairas, etkä hauskalla tavalla niin kuin minä.
Sain nähdä Donin kanssa, millaista oli luoda hahmo,
jolla oli monta persoonaa.
Olet nyt Mark Zuckerberg. - Niin olen.
On tosi mielenkiintoista, että Don palkkaa ihmisiä eri rooliin.
'Olit viimeksi poliisi, mutta voit olla tässä psykopaatti.'
Se panee miettimään, kuka on seuraava.
Oli hauskaa palata 'Cultiin'.
Don pyysi minua palaamaan 'Curseen',
mutta luulen että hän harkitsi minua Fionan äidin rooliin.
Hyvä että se ei toteutunut, koska oli kiva palata Kyleksi.
Pidän siitä hahmosta.
Suhtaudun nostalgisesti siihen elämänvaiheeseen.
Andy lähetti minut. Pidetään hauskaa.
Pidän paljon 'Cultista' ja monesta Chuckysta.
Don halusi toteuttaa sen idean jo 'Child's Play 3:n' aikoihin.
Hienoa että se toteutui vihdoin, ja lopputulos oli hyvä.
Tykkään kohtauksesta, jossa kolme Chuckya juttelee keskenään.
Yksikätinen Chucky on raju tyyppi ja sitten on viaton Chucky.
Se on tosi söpö.
Olen enemmän elossa kuin ikinä! - Olet ollut elossa kaksi minuuttia.
On tärkeää pitäytyä erikoistehosteissa, vaikka budjetti saisi olla isompi.
Me emme voi käyttää tietokonegrafiikkaa, koska Chuckyn puhtaus katoaisi.
Fanit ovat sanoneet, että eivät halua tietokoneanimaatioita.
He haluavat nuken, joka ei liiku täydellisesti.
Vaikka Tony Gardner herättää Chuckyn upeasti eloon,
se on silti yhä nukke,
jonka liikkeet ovat erilaisia kuin ihmisen.
Ja se tekee Chuckysta pelottavan.
Se ei olisi yhtä pelottava, jos se liikkuisi täydellisen sulavasti.
Hahmo menettää jotain, kun se digitalisoidaan.
Silmät ja aivot huomaavat eron -
tietokoneanimaation ja kumin välillä.
Ja kumi on useimmiten paljon tehokkaampaa.
Me käytämme erikoistehosteita,
ja se on voitto kaikille.
Etenkin kun näyttelijät ovat vuorovaikutuksessa.
Näyttelijä elää läpi jotain, mitä keho kokee.
Ja katsojat elävät läpi sen,
mitä näyttelijä elää läpi, koska hän elää sen läpi -
ja esittelee sen heille.
Erikoistehosteiden käyttäminen oli uskomaton kokemus.
'Bad Hairissa' hiukset kietoutuvat nilkkani ympärille.
Ne kiskoivat mukaansa,
ja minun piti leikata hiukset, ja verta roiskui.
Ihmiset käyttäytyvät eri lailla, kun verta roiskuu kaikkialle -
ja he näkevät jotain käsinkosketeltavaa.
Se paransi suoritusta, koska ympärilläni oli laite,
joka roiskutti verta joka puolelle.
Se tekee elokuvasta todellisemman. Kaikki on aitoa, ei teeskentelyä.
Meidät vedettiin mukaan elokuvan maailmaan tosi todentuntuisesti,
eikä se ehkä olisi onnistunut pelkillä visuaalisilla tehosteilla.
Mielikuvitus pääsee vähemmällä tappajanuken kuin pingispallon kanssa.
On vaikea kuvitella vihreän seinän edessä, että suolia revitään ulos.
Mutta jos näkee itsensä siinä tilanteessa, voi melkein tuntea sen.
Tuo kaikki yhdessä on kuin taikuutta.
Siinä on jotain tosi voimakasta, koska sitä ei kuvittele mitään -
vaan kokee jotain yhdessä.
Ajattelen, että Chucky on fyysinen olento. Siitä on paljon apua.
Chucky on nukke. Kun se kävelee ympäriinsä,
se näyttää Chuckylta ja aidolta.
Me katsomme kohtausta, ja kohtaus on aito.
Chucky tuntuu todelliselta elokuvissa.
Voi nähdä kun valo heijastuu siitä.
Eron huomaa tietokoneanimoidun Jodan -
'Imperiumin vastaiskun' Jodan välillä.
Aidon näköinen nukke auttaa uskomaan elokuvan maailmaan.
Jokin konkreettinen vastinkappale auttaa näyttelemistä -
näyttelijän näkökulmasta.
Ja se säästää rahaa.
Se on hyvä juttu taloudellisesti.
Me teimme kaksi edellistä elokuvaa suoraan videolle,
ja budjetti oli paljon pienempi. Koko elokuvan budjetti oli sama -
kuin Kevin Yagherin nukkebudjetti ensimmäisessä osassa.
He haluavat halvemman elokuvan, isompia tähtiä,
lisää musiikkia ja kaikkea. Se on aina sellaista.
Vain kolme nukenkäsittelijää sai matkustaa Kanadaan, minä mukaan lukien.
En voinut tarkkailla monitoreja -
vaan piti keskittyä myös käytännön työhön. Onneksi paikalliset ihmiset -
tulivat apuun ja tekivät loistavaa työtä.
Olisi ollut kiva ehtiä harjoitella ennen kuvauksia.
Mutta me harjoittelimme kuvatessamme.
Kaikki tekivät upeaa työtä aika ja resurssit huomioiden.
Haasteena oli yhdistellä hahmoja -
elokuvasarjan eri puolilta, panna heidät törmäyskurssille -
ja katsoa mitä tapahtuu.
Chucky-elokuvien juttu on, että se voi esitellä uusia elementtejä -
ja punoa ne saumattomasti mukaan osaksi elokuvasarjaa.
Kun näkee Nican 'Cult of Chuckyssa' -
puhumassa Tiffanylle, se tuntuu järkevältä.
Mitä tapahtuu, kun Andy Barclay ja Nica Pierce kohtaavat?
Fiona on ensinnäkin loistava näyttelijä. Hän on inspiroivan hyvä.
Olisin halunnut tehdä yhdessä enemmän kuin yhden kohtauksen,
mutta meidän kohtauksemme oli kohokohta minulle,
koska odotin innolla hänen kanssaan työskentelyä.
Minusta on...
Mielenkiintoisempaa esittää pahista.
Minulle riittää.
Mielenkiintoista. - En esitä niitä enää.
En halua esittää enää uhria. - Teidän pitäisi vaihtaa rooleja.
Me vaihdamme. - Me vaihdamme.
On Tiffany, joka on Jennifer Tillyn kehossa.
On Fiona joka on Chuckyn kehossa, mikä on tosi nerokas idea.
Ja Chucky on Fionan isä Brad Dourif. Eli Fiona esittää Bradia.
Viimeisessä elokuvassa ajattelin: 'Kuinka tämä tapahtui?'
Miten minä olen elokuvan päätähti?
Nicasta tulee Chucky, nerokasta. Chuckyn sielu on hänessä.
Olisi melkein loukkaavaa, jos Chucky riivaisi -
jotakuta muuta kuin Fionaa.
Sitä voi pitää sukurutsaisena ja inhottavana,
mutta se ei tunnu siltä. Se tuntuu tosi luonnolliselta.
Olisi pyhäinhäväistys, jos Bradin tilalla olisi joku muu.
On vähän outoa, kun elokuvassa on nuori naisversio tutusta miehestä.
Se on Fiona. - Hän on loistava näyttelijä.
Näin Fionan kävelevän ja näin hänessä Bradin.
Se on outoa, koska en ole näytellyt oikean Bradin kanssa.
Paitsi hänen nauhojensa kanssa.
Oli tosi seksikästä, kun Fiona käveli minua kohti.
Hän muuttui Bradiksi. - Roolin tekeminen oli -
erilaisten tunteiden kakofoniaa.
Minulla oli mahdollisuus esittää otusta,
josta isäni on kuuluisa.
Minä säälin Fionaa, koska Don hoputti meitä.
Hyökkäsin hänen kimppunsa, ja hampaamme kolahtivat yhteen.
Sain hänen huulipunaansa kasvoilleni. Emme voineet ottaa ottoa uusiksi,
koska joka kerta tarvittiin iso meikkaus.
Hän perääntyi ja näin, että hänellä oli huulipunaa kasvoillaan.
Sanoin: 'Kun Entertainment Tonight kysyy, olenko hyvä suutelija,
voitko valehdella että olen?'
Oli tosi hauskaa työskennellä Jenniferin kanssa.
Se oli pelottavaa, koska hän on tosi hauska.
Haluaisin suudella Fionaa uudestaan hallitussa ympäristössä.
Tämän elokuvan tekeminen oli surrealistisen hauskaa.
Minulla oli hauskaa. Kysy vaikka isältäsi.
Me nauroimme jatkuvasti.
Ja isäni oli lattialla.
Isäsi on aina huoneen nurkassa lattialla.
Fiona katsoo huoneen nurkkaan. - Joo!
Voin tässä vaiheessa esitellä itseni Tonyn tyttärenä ja elokuvantekijänä.
Päätin tavata elokuvasarjan ihmisiä,
joiden nimet ovat olleet osa lapsuuttani, mutta joita en ole tavannut.
En ole virallisesti tavannut kaikkia Chucky-elokuvissa työskennelleitä,
mutta tuntuu, että olen tuntenut Bradin koko ikäni.
Tuntuu tosi epätodelliselta tavata sinut,
koska olet ollut osa lapsuuttani syntymästäni asti.
En ole koskaan tavannut sinua, mutta olet tappanut isäni.
En koskaan ajattele sitä. Tässä on paljon outoja kerroksia.
Kaikki, joita olen haastatellut tähän dokumenttiin,
ovat olleet osa lapsuuttani tavalla tai toisella.
Chucky on isossa roolissa perheessäni.
Kuinka vanha sinä olit, kun Chucky tuli elämääsi?
Olit pieni. Kolme-tai neljävuotias.
Vartuit Chuckyn kanssa kuin se olisi ollut perheenjäsen.
Pidän Chuckya pikkuveljenäni. Olen nuorin lapsi -
ja halusin aina pikkusisaruksen. Oli mielenkiintoista,
että me vartuimme Chuckyn kanssa, mutta näkökulma oli eri.
Fionan isä oli näyttelijä, minun nukenkäsittelijä.
Olin ehkä viisi-tai kuusivuotias.
Olit nuori. Vauva vielä.
Näin isän äänityskopissa,
ja hän huusi kuin häntä olisi poltettu elävältä.
Ja niin hänelle tehtiin elokuvassa. Juoksin pöydän alle piiloon.
Ei, sinä juoksit parkkipaikalle.
Aloit huutaa ja itkeä.
Juoksit yläkertaan huoneeseesi,
hyppäsit sängyllesi ja itkit hysteerisenä.
Kerroit kaikille, että et mene alakertaan -
koska siellä oli 'pahoja ihmisiä'.
Näin Tiffanyn ja Chuckyn istumassa sohvallamme.
Tyttöparka tuli huoneeseen ja kuuli isänsä kuolevan.
Niin kuulin. - Minut poltettiin elävältä ja pelästyit.
Olin vihainen hänelle, koska hän jätti nuket esille.
Olit aivan traumatisoitunut.
Olen ollut teatterissa ja katsonut, kun isän pää räjähtää mikrossa,
Yhä uudestaan ja uudestaan. Enkä minä tykkää siitä.
En tykkää katsoa hänen kuolevan.
Minun isäni kuolee yhdessä elokuvassa.
Aivan. - Me ymmärrämme,
millaista on katsoa, kun vanhempamme kuolevat.
Katsoa kun vanhempamme kuolevat.
Tykkään kohtauksesta, jossa isäsi pää leikataan irti -
'Seed of Chuckyssa'. Se oli hauska.
Ja pidin myös nuken reaktiosta siihen.
Nuket saavat hänen vertaan päälleen ja kiihottuvat siitä.
Katsoin sen kahdeksanvuotiaana.
Traumatisoiko se sinut? - Joo.
Eikö hän näyttänyt päätä sinulle?
Ei.
Tiesin sinusta lapsena vain sen,
että suutelit isäni irrotettua päätä.
Se on tosi inhottavaa. Olisin suudellut irrottamatonta päätäkin.
Tällaiset elokuvat kuvataan niin kaukana,
että kuvausryhmä oli heille kuin toinen perhe.
Me emme vain leiki nukeilla, vaan saamme elantomme siitä.
Minusta tuntui että jotain puuttui, ja minun piti tavata toinen perheeni.
Perheeni ei ollut kokonainen ennen sitä.
Kokeile tätä. Olet kasvanut näiden juttujen kanssa.
Se on kevyt. - Se on valekirves.
On hienoa että teet tätä dokumenttia, koska kaksi perhettäni voivat tavata.
Teen töitä ja pidän hauskaa näiden ihmisten kanssa -
ja pidän heitä suurperheenäni.
On aika hienoa, että te tapaatte -
ja teette perheyksiköstä ja perhedynamiikasta suuremman.
Me olimme kuin perhe.
Enimmäkseen toimiva, mutta joskus toimintahäiriöinenkin.
Sitä tekee pitkää päivää, ja kuvaukset tuntuvat leiriltä.
Minä ja vaimoni kutsumme kuvauksia 'Chucky-leiriksi'.
Ei voi tehdä mitään muuta kuin töitä näiden ihmisten kanssa.
Elokuvat kuvataan Kanadassa ja Romaniassa -
eikä koskaan täällä, enkä odota innolla eroa perheestä.
Oli kamalaa olla pois kotoa.
Minä ja vaimoni tapasimme 16-vuotiaina kaivauksilla Negevin autiomaassa -
Jordanian ja Israelin välillä, ja me olemme erottamattomat.
Olin poissa ehkä kaksi kolme viikkoa kerrallaan,
lensin kotiin viikonlopuksi ja palasin takaisin.
Se oli tosi vaikeaa.
Sitä matkustaa eri aikavyöhykkeelle -
eikä pysty osallistumaan edes perusrutiineihin.
Videopuheluita ei ollut, eli soittelin paljon puheluita.
Los Angelesissa ei kuvata paljon nykyään, eli sitä on aina jossain muualla.
Työ vie eri paikkoihin -
ja vie paljon aikaa.
Kuvausryhmä Romaniaan, ja Don kertoi jälkeenpäin,
että siellä oli kamala sää. Se kuulosti seikkailulta.
Ääninäyttelyssä on se huono puoli, että jää paitsi tuosta kaikesta.
Joskus oli hemmetin yksinäistä kuvata noita elokuvia.
Olin valtavassa huoneessa, johon olisi mahtunut orkesteri.
Minulla oli mikrofoni edessäni, ja kaikki istuivat kaukana äänityskopissa.
Kaikki luulevat, että olimme kuvausten ajan yhdessä.
Minä olin kopissa mikrofonin kanssa.
Äänitin dialogia yksikseni kaiket päivät.
Onneksi Jennifer tuli lopulta mukaan.
Tilanne on muuttunut, koska minulla on nyt perhe.
Se on nyt osa päätöksentekoprosessia.
Ensimmäisen Chuckyn aikaan lapset olivat 5-8-vuotiaita.
Se oli vaikeaa kaikille, koska olin isä,
joka oli siihen asti ollut aina paikalla.
On vaikeaa tehdä työnsä hyvin -
ja olla hyvä vanhempi samaan aikaan. Toinen jää taka-alalle.
Sitä tekee 15-17-tuntista päivää, menee nukkumaan pariksi tunniksi -
ja palaa takaisin töihin.
Työaika ei ole yhdeksästä viiteen. Se voi olla mitä tahansa.
Kuvaukset ovat kuin sotaa.
Niissä ei tapeta ihmisiä, mutta sitä tappaa itsensä.
Elämä ei ole normaalia sillä tavalla kuin se normaalisti on.
Ihmiset menevät töihin ja tulevat työpäivän jälkeen kotiin.
'Kuutosten' aikaan tein 22-tuntisia päiviä.
Kuvaukset kestivät 65-70-päivää -
ja tein 22-tuntista päivää ainakin 50 päivää niistä.
Tein töitä 8-23 viitenä päivänä viikossa.
Ja tein töitä myös viikonloppuisin, kun minulla oli aikaa.
Ja minulla oli pieni lapsi kotona.
Tulin kotiin tosi myöhään ja minun piti herätä aikaisin.
Tai sinä olit poissa. - Tai olin poissa viikkoja tai kuukausia.
Jokainen mukana olija omistaa elämänsä elokuvanteolle -
seuraavat kaksi tai seitsemän viikkoa tai puoli vuotta.
'Sormusten herraa' kuvattiin 1,5 vuotta.
'Master and Commanderia' puoli vuotta.
Kun on sitoutunut elokuvaan, on kuvausryhmän käytössä.
Nyt minä kysyisin: 'Voiko perheeni tulla käymään?
Kuinka se toimisi?' Se on osa prosessia.
'Phineasin' toisella kaudella minun piti tosissani vaatia -
uuden väen palkkausta ja budjetin kasvattamista,
koska en halunnut menettää tyttäreni lapsuutta.
Tämä on kiertolaiselämää, jonka me olemme valinneet.
Olisin ehkä jatkanut kovaa työntekoa, jos minulla ei olisi ollut lasta.
Tämän takia ihmiset kiittävät perhettään, kun he voittavat palkintoja.
Sitä voi huolehtia perheestään intohimolla, taiteella ja kovalla työllä,
mutta kun voittaa pystejä, pitää istua alas ja sanoa:
'Kiitos että ymmärrätte. En voisi tehdä tätä ilman teitä.'
Mielenkiintoinen kysymys. Kukaan ei ole kysynyt tuota.
Kukaan ei ole välittänyt.
Minä välitän. Minun isäni täytyi lähteä.
Tiesin sen, kun kysyit sen kysymyksen.
Tuo on mielenkiintoinen näkökulma.
Isä ja minä olemme parhaita ystäviä.
Saanko kuvata kamerallasi?
Kuvaa omallasi.
Tee se uudestaan.
Hei, isä. - Hei.
Voin puhua hänen kanssaan mistä tahansa.
Hän on minun kallioni, ja ihailen häntä paljon.
On kurjaa, kun ei pääse osallistumaan lapsen syntymäpäiville.
Noina hetkinä haluaisi eniten olla paikalla,
mutta sitä viruu hotellissa ja odottaa,
että hälytys soi niin voi mennä iskemään puukon Fionan jalkaan.
Nuo kaksi maailmaa eivät sovi yhteen.
En tiedä, miten sanoisin sen.
Kun on 6-8-vuotias ja 'toinen puolisko' -
lentää kuvaamaan elokuvaa, tuntuu kuin pieni kipinä sammuisi.
Ja tiedän myös, että te ette asu kotona ikuisesti.
Sitä haluaisi olla paikalla kaikissa jutuissa,
koska aika kuluu niin nopeasti.
Hän jäi paitsi monista tärkeistä hetkistä,
jotka me molemmat olisimme halunneet jakaa.
Vanhempana jää paitsi kaikesta.
Osa vanhemmuuden hauskuutta on perheen dynamiikka.
Minusta parasta elämässä on kuunnella, kun kolme lasta nauravat.
Siitä jää paitsi kun on pois kotoa, työajat ovat surkeita -
ja välissä on kahdeksan tunnin aikaero.
Sitä on ypöyksin.
Sitä muistuttaa että on töissä elättääkseen perheensä,
mutta työ vie pois perheen luota.
Se on tosi kurjaa.
Olen pahoillani. Voi jukra! - Siinä oli sinulle rehellistä puhetta.
Maailman huonoimman elokuvankin tekeminen -
on rankkaa ja ihmiset kokevat kaikenlaista.
Sen haluaa käydä läpi jonkun kanssa, joka on jo käynyt sen läpi kanssasi.
Se on joskus jaettua kärsimystä. Jaettuja kokemuksia -
ja ylä-ja alamäkiä.
On kiva kun joku muu voi samastua siihen.
Sitä menee kuvauspaikalle ja sanoo: 'Mitä kuuluu, Carry?'
Hänet näki viimeksi viisi vuotta aiemmin.
Kuvausten lopussa työkaverit ovat kuin veljiä tai siskoja.
Sitten ihmiset lähtevät kotiin eivätkä näe toisiaan.
Viisi vuotta myöhemmin sitä kyselee: 'Hei, mitä kuuluu?'
Kun jatko-osissa on samat hahmot -
ja tapaa samat näyttelijät, se on tosi herttaista.
Siinä on aitoa herttaisuutta.
Yleensä jos ei ole nähnyt jotakuta -
10 vuoteen, on paljon kuulumisia vaihdettavana.
Mutta kun on ympäristössä, jossa vain kuvaa elokuvaa,
sitä jatkaa siitä mihin jäi.
Joku on saanut lapsen. Ihmiset vaihtavat kuulumisia.
Noissa tuotannoissa on hieno perhedynamiikka.
Sitä saa elää erityislaatuista elämää, ja se katoaa.
Se katoaa.
On tosi surullista pakata tavarat kuvausten lopussa -
ja jättää työkaverit taakseen.
Kun me lopetimme kuvaukset ja kaikki hyvästelivät,
Don ja Fiona ajoivat luoksemme ja hyvästelivät kaikki.
Don piti jäähyväispuheen.
Kuulostaa kornilta puhua siitä,
mutta muutamat ihmiset itkivät, ja lahjoja jaettiin.
Donin piti herätä viideltä aamulla -
drone-ottoa varten.
Me olimme lähdössä kotiin.
Don sanoi tulevansa paikalle, ja Fiona halusi tulla mukaan.
Don kiitti minua, ja aloin itkeä.
Ihmiset eivät ymmärrä, miten harvoin projekteista saa ystäviä.
Don Mancini on ehkä läheisin ystäväni.
Hän on paras ystäväni nykyään, mikä on tosi outoa.
Hän voisi olla tyttäreni, mikä tekee siitä oudompaa.
Hän auttoi minua kun äitini kuoli. Hän oli kanssani, kun kuulin kuolemasta.
Hän tuntuu perheenjäseneltä.
Hän oli tytärtemme bat mitsvoissa ja tyttäremme häissä.
Tuin häntä, kun hänen vanhempansa kuolivat.
Me olemme kokeneet paljon yhdessä.
Olen kunnioittanut häntä kahdeksanvuotiaasta asti.
Me emme puhuneet moneen vuoteen -
kun olin lukiossa ja muuta.
Aloimme pitää taas yhteyttä, kun oli lähemmäs kolmekymppinen.
Meillä on paljon yhteistä. Meillä on samanlainen -
musiikki-ja elokuvamaku. Aloimme pitää taas yhteyttä.
'Ai hän on nyt aikuinen?'
Alex Vincent on läheinen ystäväni, ja Don on aina ollut.
Me pidimme yhteyttä 'Chucky 2:n' ja 'Cultin' välissä.
Olen hänen lempiohjaajansa. - Hän on lempiohjaajani.
Jennifer on mahtava. Hän on maailman hauskimpia ihmisiä.
Minä vähän pelkään Jenniferiä. Hän ei yritä pelotella minua,
mutta hän on elämää suurempi hahmo.
Jumaloin David Kirschneriä. Hän on herttainen.
Hän on jokaisessa elokuvassani ollut tosi rauhallinen -
ja setämäinen hahmo.
Olisi ollut outoa pitää yhteyttä Alexiin 24-vuotiaana.
'Hei, Alexin äiti. Voinko puhua Alexin kanssa?'
Se olisi ollut poikkeavaa.
Karmivaa. Niin ei tapahtunut.
Me aloimme pitää uudelleen yhteyttä kuusi vuotta sitten,
mutta me puhumme usein.
Pidän kovasti Alexin persoonasta.
On tosi hienoa, että Brad ja Fiona voivat -
jakaa keskenään tämän uskomattoman elokuvasarjan.
Fiona on todellakin perheenjäsen,
koska hän on Chuckyn ääntä 30 vuotta näytelleen miehen tytär.
Tytärten isänä minua koskettaa, että Fiona on -
oikeasti 'Chuckyn siemen'.
Olen nykyään tosi ylpeä hänestä,
koska hän pärjää omilla ansioillaan eikä tarvitse minua.
Käytännössä hän... - Tarvitsen sinua yhä.
Hän saattaa soittaa minulle joskus. Minä soitan hänelle harvoin,
mutta aina välillä ilmoittaudun vapaaehtoiseksi joihinkin juttuihin.
Useimmiten pidän kovasti näkemästäni.
Kiitos, isä. - Olen tosi vaikuttunut.
Kiitos, isä.
Me kunnioitamme ja ihailemme toisiamme paljon.
Me nautimme toistemme seurasta ja pidämme hauskaa.
On kiva tehdä töitä ihmisten kanssa joista pitää.
Olen ylpeä, että tämä on osa uraani.
Elämäni ei olisi ollut yhtä rikasta,
jos Don Mancini tai Tony Gardner eivät olisi olleet osa sitä.
He ovat rakkaita ystäviä, joiden kanssa käyn syvällisiä keskusteluja.
Chucky on antanut minulle uran ja identiteetin.
Chucky oli ensimmäinen elokuvani, jolla oli faneja.
Se antoi minulle... - Huomiota.
Se antoi minulle uran.
Yksi elämän parhaista lahjoista, varsinkin kun ikää tulee,
on että on mukavaa, kun ihmiset kuuntelevat.
Olen tehnyt tätä kauan. Olen tehnyt tätä 30 vuotta.
Se että ihmiset yhä välittävät siitä -
ja haluavat puhua siitä, on mahtavaa.
Elokuvasarja on edennyt seitsemänteen osaansa -
Chuckyn valtavan fanipohjan takia.
Chuckyn kulttifanipohja on tosi monipuolinen.
On tyypillisiä nuoria miehiä,
jotka tykkäävät kauhusta, verestä ja suolenpätkistä.
Moni kauhuelokuva on samanlainen -
kuin sen edeltäjä.
Sitten on nuoria naisia, jotka ovat vähän herkempiä.
Heidän mielenkiintonsa elokuvasarjaan on vähän erilaista.
Donin jokaisessa elokuvassa on uusi käänne.
Ihmiset pitävät siitä ja pyytävät nimmaria nukkeensa.
Glen-nukkeenko? - Niin.
Glen? - Arvaa uudestaan, isä.
Kauhu on aina ollut vastakulttuuria. Se saa kauhufanit pitämään yhtä.
Millään muulla genrellä ei ole kauhun kaltaista fanipohjaa.
Kauhufanit ovat tosi intohimoisia, ja lasken itsenikin sellaiseksi.
Mutta he ovat myös tosi pakkomielteisiä elokuvien suhteen.
Fanit tietävät paljon elokuvista. He ovat täysiä fanaatikkoja.
He ovat omistautuneita, rakastavia, ystävällisiä ja väkivallattomia ihmisiä,
jotka arvostavat sitä, mitä me olemme antaneet heille.
Me saamme juhlistaa Chuckya usein.
Käyn tapaamisissa Christine Elisen kanssa.
Minua viihdyttää fanitapaamisissa se,
että niissä on valtavasti ihmisiä.
Pöytä pöydän jälkeen tuhansittain ihmisiä.
Ihmisiä, joita yhteiskunta pitää ulkopuolisina.
Heillä on yleensä musta T-paita.
He näyttävät death metal -bändin jäseniltä,
jotka heiluttavat kirvestä ja heittävät tavaraa ihmisten päälle.
He tuntuvat olevan tosi tervepäisiä.
He ovat yleensä tosi lempeitä -
ja tosi normaaleja ihmisiä.
Kaikki kauhufanit eivät ole Hot Topicin asiakkaita.
Me kaikki emme ole sellaisia. Vain joskus.
Jennifer ja minä kävimme Comiconissa.
Ihmiset tulivat pyytämään nimmareita, ja heillä oli lapsia rattaissa.
Ja heillä oli Chucky- ja Tiffany-tatuointeja.
He ovat tosi kovia faneja.
Kaikilla pojilla on tatuoinnit, ja kaikki tytöt ovat isoja ja hurjia.
Heillä on aina hyvä huumorintaju. Tykkään kauhufaneista.
Saan paljon kirjeitä ja piirroksia. - Comicon on hyvä meille.
Viihteen marginaaliryhmille -
se on hieno paikka, jossa meitä ajatellaan.
He olivat tosi kohteliaita ja arvostivat ja rakastivat elokuvia.
Kauhu on siisti genre,
koska kuvausryhmän duunareita arvostetaan.
Pidän kaikista, joita olen tavannut tapaamisissa.
He ovat innoissaan, iloisia ja anteliaita.
On mahtavaa olla täällä kauhun ystävien keskellä.
Kuten kaikissa kauhufanitapaamisissa, on mahtavaa -
nähdä yhä enemmän ihmisiä eri puolilta USA:ta -
ja maailmaa juhlimassa tätä genreä.
On mahtavaa nähdä omin silmin tuollainen fanipohja.
On mahtavaa olla täällä. Tämä on lempipaikkani.
He ovat aina upeita tavatessaan fanejaan.
Don löytää aina aikaa nimikirjoitusten jakamiseen.
Arvostan sitä, että saan tavata heidät -
ja jutella heidän kanssaan, vaikka sitten vain muutaman minuutin.
Tarinankerronta on kommunikaatiota, ja siinä on kaksi osapuolta.
Tarinankertoja ja ihminen, joka kuulee tarinan ja reagoi siihen.
Jokainen elokuva on dialogi.
Se on yhä enenevässä määrin totta sosiaalisen median maailmassa.
Internetin myötä -
jokainen voi jakaa kuvia ja vertailla,
miltä Chucky näytti eri elokuvissa.
Monilla ihmisillä on hyviä ja fiksuja mielipiteitä,
ja minusta fanipohja on aika hämmästyttävä juttu.
Sitä saa palautetta faneilta ja elokuvien katsojilta nopeammin -
ja johdonmukaisemmin kuin aiemmin.
Palaute on välitöntä.
Kokemukseni fanitapaamisista on päinvastainen kuin faneista netissä.
Nettifaneista puolet ovat ihania,
ylitsevuotavia, upeita, uteliaita ja mahtavia.
Jos he ovat tyytymättömiä, sen kuulee heti.
Toinen puoli on uskomattoman ilkeitä, kostonhimoisia ja joskus pelottavia.
Tosielämässä kukaan ei ole sitä.
Me olemme iso joukko ihmisiä ja osa tarinaa,
jota on kerrottu yli 30 vuotta. On erityislaatuista olla osa sitä.
On epätodellista olla osa jotain, josta niin moni ihminen pitää.
He miettivät, mitä uudessa elokuvassa tapahtuu.
He näkevät Chuckyn oikeana ihmisenä.
Chucky edustaa ihmisille jotain aitoa.
Heillä on intohimoa hahmoa kohtaan.
On kuin outo lahja, että saan olla mukana siinä.
Se on tärkeä luku elämässäni, eikä se ole loppunut 30 vuodessa.
Minulla ei ole vastaavaa projektia. En usko, että kenelläkään on.
Se on ehdottomasti siunaus.
Mummini sanoi, että Chucky on mulkku jätkä.
Mutta se on mulkku, josta riittää iloa.
Onko Chucky osa perhettäsi?
Totta kai Chucky on perheenjäsen. Se on minun hahmoni.
Tosin Tony sanoo 'se on minun', ja David sanoo 'se on minun'.
Menestyksellä on monta isää.
Me vitsailemme, että Chucky on kolmas lapsemme.
Olen ylpeä, että olen ollut sen isä.
Pidän Chuckya hulluna pikkuveljenäni.
Se tuntuu joskus läheiseltä, kun näen sen.
En koe että Chucky on pikkuveli. Ehkä se on -
koira, joka eli kauan.
Koira jonka on omistanut koko ikänsä, mutta joka paskoo lattialle.
En pidä Chuckya lapsena.
Pidän Chuckya joskus työntekijänä jollain oudolla tavalla.
Ja sitten se on perheenjäsen.
Meidän pieni poikamme, niin kuin tässä talossa sanotaan.
Yritätkö sanoa, että olen suosikkisi?
Sillä lailla. Sinä käräytit minut. - Ja me saimme sen videolle.
Tiffany on suosikkini.
Tuo ei ole hauskaa.
Chucky-perheessä on aina joku, joka aidosti ymmärtää.
Jokainen tytär, isä tai ihminen ei ole kasvanut -
samassa ympäristössä. Minulla on vahva yhteys kaikkiin.
Pidän näistä suhteista ja toivon, että ne kasvavat vuosien saatossa.
Nyt meistä tulee täydellinen perhe.
Nämä suhteet ovat enemmän kuin kasvaneet viime vuosina.
En usko että kukaan meistä odotti,
että elokuvasarja jatkuu saati että se kokoaa ison perheen -
kun tarina jatkuu. Nyt me olemme lähdössä Kanadaan.
Olemme menossa Torontoon kuvaamaan TV-sarjaa nimeltä 'Chucky.'
Olen 'Chucky'-sarjan kuvauspaikalla.
Me kuvaamme sitä täällä Torontossa.
Kuka olisi uskonut Don 25 vuotta sitten,
kun Don houkutteli minut tähän rooliin, että näyttelisin monessa elokuvassa -
ja televisiosarjassa?
Kahdeksan tunnin jaksoa tappajanukesta.
Don Mancini on taas kaiken takana. Hän käsikirjoitti pilottijakson -
ja ohjaa sen. David Kirschner on tuottaja.
Johtavat nukenkäsittelijät ovat mukana.
Ja tietysti rakas vanha Chucky, sarjan tähti.
Chuckya ei saa unohtaa, tai se on tosi kärttyinen.
Minun täytyy olla hiljaa, koska me kuvaamme. Heippa.
Tämä on ollut mielenkiintoinen matka. Maailma on pienentynyt.
Ja perhe on kasvanut.
Se on toimintahäiriöinen ja tappava, mutta kaikki tulevat toimeen.
Me jatkamme ihmisten tappamista. Perhe joka tappaa yhdessä,
pysyy yhdessä. - Pysyy yhdessä.
Tekstitys: Juha Arola www.firstlightmedia.com